ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9200/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), у якому просить: 
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу і до розрахунку середньої заробітної плати періоду роботи з 01.07.2023 до 13.01.2025 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля»;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового стажу і до розрахунку середньої заробітної плати період роботи з 01.07.2023 до 13.01.2025 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та провести перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням збільшеного стажу з 13.01.2025, а також виплату перерахованої пенсії провести, з урахуванням раніше проведених виплат. 
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 11.02.2025 їй призначено пенсію по інвалідності III групи внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На момент призначення пенсії її страховий стаж, обчислений відповідачем по 30.06.2023, становив 42 роки 01 місяць 05 днів, в тому числі страховий стаж 27 років 09 місяців 15 днів та додатковий стаж 14 років 03 місяці 20 днів. Хоча вона перебувала у трудових відносинах до 13.01.2025, однак у період з 01.07.2023 по 13.01.2025 страховий стаж їй не було зараховано. ГУ ПФУ у Львівській області листом від 07.04.2026 повідомило, що період роботи з 01.07.2023 по 13.01.2025, їй не було зараховано при первинному призначені до страхового стажу та до розрахунку середньої заробітної плати, оскільки на час призначення пенсії підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Для відновлення порушеного права звернулася з даним позовом до суду. 
Відповідачем позову не визнано з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Страховий стаж позивача становить 27 років 09 місяців 15 днів, який зараховано по 30.06.2023, додатково до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, зараховано період з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку – 14 років 03 місяці 20 днів. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу становить 0,42083. Середньомісячний заробіток визначено із заробітної плати за період з 01.07.2000 по 30.06.2023 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2022-2024 роки – 15057 грн 09 к., становить 25 610 грн 91 к. Періоди роботи на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» з 01.07.2023 по 13.01.2025 не враховано до страхового стажу та до розрахунку середньої заробітної плати, оскільки на час призначення пенсії (дата звернення за призначенням пенсії 04.03.2025) підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Станом на травень 2026 року згідно із індивідуальних відомостей про застраховану особу підприємством ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на ОСОБА_1 сплачено по січень 2025. ОСОБА_1 звернулася 06.03.2026 із заявою щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.07.2023 по 13.01.2025, на яку ГУ ПФУ у Львівській області надало відповідь листом від 07.04.2026 № 18548-15709/Г-02/8-1300/26 та рекомендувало позивачу для перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу та заробітної плати за період роботи з 01.07.2023 по 13.01.2025, звернутися із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Пенсійного фонду України. Вважає, що дії ГУ ПФУ у Львівській області є правомірними, такими, що відповідають чинному законодавству України. Просить відмовити у задоволенні позову. 
Ухвалою від 11.05.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.
Відповідачем 27.05.2026 (вх. №45196) подано відзив на позовну заяву. 
Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та з 11.02.2025 отримує пенсію по інвалідності як особа з інвалідністю III групи внаслідок професійного захворювання відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
ОСОБА_1 в період з 01.09.1994 до 13.01.2025 включно працювала на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», що підтверджується записами трудової книжки № НОМЕР_1 та довідкою форми ОК-5.
Відповідно до розрахунку пенсії по інвалідності, в розрахунок пенсії ОСОБА_1 включено період по 30.06.2023. 
ОСОБА_1 06.03.2026 звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою, в якій просила провести перевірку правильності призначення їй пенсії та провести перерахунок призначеної їй пенсії із зарахуванням страхового стажу та заробітної плати, які не були враховані при її призначенні. 
ГУ ПФУ у Львівській області листом від 07.04.2026 № 18548-15709/Г-02/8-1300/26 повідомив, що період роботи у ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» з 01.07.2023 по 13.01.2025 не зараховано при первинному призначенні до страхового стажу та до розрахунку середньої заробітної плати, оскільки на час призначення пенсії підприємством не сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Для перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу та заробітної плати за період роботи з 01.07.2023 по 13.01.2025, позивачу необхідно звернутися із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії, відповідно до Порядку 22-1 до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Пенсійного фонду України та відмовив у перерахунку. 
Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV:
- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
- страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону;
- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;
- персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.
Згідно з нормами статей 14, 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків є страхувальники (роботодавці), які зобов`язані сплачувати страхові внески за застрахованих осіб (працівників) до органів Пенсійного фонду України.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Здійснення персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування врегульовано статтею 21 Закону №1058-IV.
Як зазначено в частині другій цієї статті, на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.
Частиною третьою статті 21 Закону №1058-IV визначено перелік відомостей, які повинна містити персональна електронна облікова картка застрахованої особи та, серед іншого, частина персональної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід) та розмір сплачених страхових внесків.
Нормами статті 106 Закону №1058-IV передбачена відповідальність страхувальників, зокрема за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків.
Соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки гарантує Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII).
Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 30.09.2019 у справі № 316/1392/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.
Законодавством не передбачена відповідальність застрахованої особи - найманого працівника за невиконання страхувальником - роботодавцем обов`язку сплати страхових внесків.
При цьому, найманий працівник не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії особи періодів її роботи на такому підприємстві.
Позбавлення працівника соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на підприємстві внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України є неприпустимим та суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Суд звертає увагу, що у випадку невиконання страхувальником обов`язку щодо сплати єдиного внеску, в тому числі порушення строків його сплати, законодавство передбачає відповідальність страхувальника шляхом сплати недоїмки, штрафу та пені на вимогу органу доходів і зборів, встановлюючи можливість виконання такої вимоги як виконавчого документа державною виконавчою службою та наділяючи орган доходів і зборів правом звернення до суду з позовом про стягнення такої недоїмки.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 01.0.2021 у справі № 423/757/17 та від 31.03.2021 у справі № 242/5696/16-а, за умови підтвердження пільгового стажу, позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.
Згідно із відомостями трудової книжки № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 навчалася в Червоноградському гірничому технікуму у період з 01.09.1994 по 17.02.1998. З 16.03.1998 прийнята на шахту малярем 3 розряду, а 13.01.2025 звільнена з роботи.
Відповідачем не заперечується період роботи позивача з 01.07.2023 до 13.01.2025, який є спірним у цій справі, у ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля». 
Згідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, відсутні відомості про сплату ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» страхових внесків за період з 01.07.2023 до 13.01.2025.
Вказане свідчить, що фактично єдиною підставою для відмови у зарахуванні позивачу до страхового стажу та пільгового стажу періоду роботи з 01.07.2023 до 13.01.2025 при первинному призначенні з 11.02.2025 пенсії по інвалідності ІІІ групи внаслідок професійного захворювання стала несплата страхувальником єдиного соціального внеску. 
Враховуючи те, що обов`язок зі сплати страхових внесків покладено на ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», то вказаний період роботи підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача. 
Суд звертає увагу, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для незарахування позивачу до страхового (загального) роботи у ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» через несплату страхувальником страхових внесків до Пенсійного фонду України. 
Записами трудової книжки позивача підтверджується робота ОСОБА_1 у період з 01.07.2023 до 13.01.2025 повний робочий день.
Тому не зарахування відповідачем спірного періоду роботи ОСОБА_1 до страхового (загального) стажу, який становить 1 рік 6 місяців 12 днів стажу, є протиправним. 
Як слідує із відзиву ГУ ПФУ у Львівській області, зарахований відповідачем страховий стаж ОСОБА_1 по 30.06.2023 становить 27 років 09 місяців 15 днів, додатково до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності зараховано період з дня встановлення інвалідності до досягнення пенсійного віку – 14 років 03 місяці 20 днів. Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу становить 0,42083.
Ураховуючи встановлені судом фактичні обставини справи, неврахований відповідачем період роботи позивача з 01.07.2023 до 13.01.2025 підлягає зарахуванню до її страхового (загального).
Викладене в сукупності свідчить про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового (загального) ОСОБА_1 період роботи з 01.07.2023 до 13.01.2025 у ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля», а також до розрахунку середньої заробітної плати при призначенні пенсії. 
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. 
Відповідачем вказаного обов`язку не виконано. 
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що не зарахування відповідачем до страхового стажу і до розрахунку середньої заробітної плати позивача періоду роботи з 01.07.2023 до 13.01.2025 у ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям до такого роду поведінки і чинному законодавству та порушує право позивача на належний розмір пенсії, тому такі дії слід визнати протиправним, задовольнивши першу позовну вимогу. 
Друга позовна вимога є похідною від першої позовної вимоги і також підлягає до задоволення шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового стажу і до розрахунку середньої заробітної плати позивачу період роботи з 01.07.2023 до 13.01.2025 у ВП «Шахта «Лісова» ДП «Львіввугілля» та провести перерахунок пенсії з 12.02.2025 з урахуванням збільшеного стажу, та здійснити виплату пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому, тому позов слід задовольнити повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 311 грн 20 к., сплаченого за квитанцією від 04.05.2026 №5MZ5-5UU1-BM2E.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, – задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до страхового стажу і до розрахунку середньої заробітної плати для призначення пенсії періоду роботи з 01.07.2023 по 13.01.2025 у відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) зарахувати до страхового стажу і до розрахунку середньої заробітної плати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) період роботи з 01.07.2023 по 13.01.2025 у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» та провести з 13.01.2025 перерахунок пенсії, з урахуванням збільшеного страхового стажу, та здійснити виплату пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, код ЄДРПОУ 13814885) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 к. судових витрат у вигляді судового збору. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О. П.