ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1481/26 | Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/3620/25 Категорія: 331030000 | Степченко М. Ю.
| Доповідач в апеляційній інстанції
| Новіков О. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.,
за участю секретаря Костенко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2026 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про оголошення фізичної особи померлою,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначала, що 27.07.2008 року між заявницею - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Святецькою сільською радою Теофіпольського району Хмельницької області зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 27.07.2008 зроблено відповідний актовий запис за № 5.
За час шлюбу у подружжя ОСОБА_6 народилося двоє дітей - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відровідно до витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2022 № 286 ОСОБА_5 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_3 та безпосередньо до військової частини для проходження військової служби, з 11 листопада 2022 року зараховано до списків особового складу частини і призначено на посаду навідника 3 відділення гранотометного взводу 3 батальйону охорони, НОМЕР_17, шпк «солдат».
Згідно витягом з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2024№160 солдат ОСОБА_5 вибув у відрядження до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з 01.06.2024 (з метою виконання службових (бойових) завдань), на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача ЗС України № 8175 від 29.05.2024, бойового розпорядження Угрупованих Сил і засобів оборони м. Київ №1/82Т/ПУ від 29.05.2024.
Згідно витягу з Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2024 № 329 солдат ОСОБА_5 вважається таким, що «03» листопада 2024 року зник безвісти поблизу н.п. Богоявленка Донецької області.
За результатами службового розслідування, згідно з Рішенням командира військової частини НОМЕР_1 навідник 3 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , вважається безвісти зниклим 03.11.2024 в ході виконання бойового завдання на позиції ВП «ЧАРА» (поблизу населеного пункту Богоявленка Волноваського району Донецької області) під час безпосередньої участі у заходах з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації під час захисту Батьківщини.
Оголошення ОСОБА_9 померлим необхідне заявниці з метою подальшої реєстрації смерті чоловіка в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть для реалізації особистих та майнових прав, в тому числі спадкових, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
На підставі викладеного заявник просила суд оголосити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , уродженця міста Красний Луч Луганської області, військовослужбовця, навідника 3 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 в ході виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Богоявленка Волноваського району Донецької області під час виконання ним обов`язків військової служби по захисту і обороні України в зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України.
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2026 року заяву задоволено.
Судове рішення мотивовано тим, що, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, датою завершення активних бойових дій в с. Богоявленка Вугледарської міської територіальної громади Волноваського району Донецької області є 25 жовтня 2024 року, а з 26 жовтня 2024 року вказаний пункт є тимчасово окупованим.
Отже шестимісячний строк, визначений ч. 2 ст. 46 ЦК України, збіг 26 квітня 2025 року.
Судом установлено, що події ймовірної загибелі ОСОБА_5 мали місце 03 листопада 2024 року, отже датою його вірогідної смерті слід вважати саме цю дату.
Оголошення ОСОБА_5 померлим, зокрема дасть заявниці можливість зареєструвати смерть свого чоловіка в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть для реалізації особистих та майнових прав, в тому числі спадкових, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
За таких обставин суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою підлягає до задоволення в повному обсязі.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, представник Військової частини НОМЕР_1 - Граб Ю.І. оскаржив його в апеляційному порядку, вказуючи, що воно є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, тому просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що військова частини НОМЕР_1 не може погодитися з висновком суду першої інстанції про обрахунок початку перебігу шестимісячного строку з 26.10.2024 року, тобто ще до настання самої події - ІНФОРМАЦІЯ_6.
Військова частина також не погоджується із констатацією судом першої інстанції про завершення бойових дій на території с. Богоявленка, Вугледарської міської територіальної громади з 26.10.2024 року у зв`язку із її окупацією.
Судом встановлено та не заперечується, що ОСОБА_5 зник безвісті 03.11.2024 в ході виконання бойового завдання на позиції ВП «ЧАРА» (поблизу населеного пункту Богоявленка Волноваського району Донецької області) під час безпосередньої участі у заходах відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації під час захисту Батьківщини. Таким чином, обрахунок судом 6 місячного строку з 26.10.2024 року не відповідає імперативним приписам ч. 2 ст. 46 ЦК України, якою встановлено скорочений строк 6 місяців з дати завершення бойових дій або дати зникнення безвісті особи, якщо така подія відбулася не на території бойових дій.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій від 28 лютого 2025 №376, є одним із джерел інформації про ведення бойових дій на відповідній території.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій від 28 лютого 2025 №376, с. Богоявленка, Вугледарської міської територіальної громади відновилося до території активних бойових дій з 24.02.2022 по 25.10.2024, а з 26.10.2024 відновиться до тимчасового окупованих російською федерацією.
Апелянт вважає, що посилання суду на вказаний Перелік в даній справі є необґрунтованим.
На момент настання події с. Богоявленка, Вугледарської міської територіальної громади відносилося до окупованих територій, а відповідно будь-яких змін у статусі такої території в період з ІНФОРМАЦІЯ_6 по теперішній час не відбувалося, підстав стверджувати про припинення бойових дій, внаслідок яких зник безвісті військовослужбовець не має.
Набуття територією статусу окупованої не свідчить про припинення активних бойових дій на території. Зазначене підтверджується матеріалами службового розслідування та обставинами та фактами, що були встановлені під час проведення службового розслідування.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що зникнення безвісті ОСОБА_5 03.11.2024 в ході виконання бойового завдання на позиції ВП «ЧАРА» (поблизу населеного пункту Богоявленка, Волноваського району, Донецької області) під час безпосередньої участі у заходах з відсічі і стримування збройної агресії РФ під час захисту Батьківщини на території, що відносилася до окупованих з 26.10.2024 відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, не свідчить про те, що подія сталася не на території ведення бойових дій. 
У той же час, судове рішення не містить будь-якої інформації про те, коли вказана територія після ІНФОРМАЦІЯ_6 перестала бути територією бойових дій.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Бродська К.О. вказує, що, під час розгляду справи у суді першої інстанції, апелянт визнавав наявність та обґрунтованість підстав для задоволення заяви про оголошення ОСОБА_5 померлим, у тому числі з огляду на Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій від 28 лютого 2025 №376.
При цьому, апелянтом не було надано жодного доказу, що територія поблизу населеного пункту Богоявленка, Волноваського району, Донецької області після ІНФОРМАЦІЯ_6 не перестала бути територією активних бойових дій.
Установивши, що наявні істотні підстави для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи, вважають, що суд першої інстанції, правильно застосував положення частини другої статті 46 ЦК України, на виконання вимог ст. 263 ЦПК України врахував висновки Верховного Суду щодо застосування цієї норми права та ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про оголошення ОСОБА_5 померлим.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника заявниці, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.
Як вбачається із матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Святець, Теофіпольського району, Хмельницької області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 (а.с. 19-20 т.1).
Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2025/011429848 від 13.08.2025 зареєстроване місце проживання заявниці ОСОБА_1 з 17.04.2015 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 22 т.1).
Як убачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 27.07.2008 зареєстрували шлюб у Святецькій сільській раді Теофіпольського району Хмельницької області. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини - ОСОБА_6 (а.с. 25 т. 1).
Із копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_7 та НОМЕР_8 убачається, що батьками ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , являються ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с. 23-24 т. 1).
Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Красний Луч, Луганської області (а.с. 26-28 т. 1).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_10 ОСОБА_5 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 31-36 т. 1).
Як убачається з копії посвідчення серії НОМЕР_11 , виданого 23.05.2023 ОСОБА_5 являється учасником бойових дій (а.с. 37 т. 1).
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2022 № 286 матроса ОСОБА_5 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_3 та безпосередньо до військової частини для проходження військової служби, з 11 листопада 2022 року зараховано до списків особового складу частини і призначено на посаду навідника 3 відділення гранатометного взводу 3 батальйону охорони, НОМЕР_17, шпк «солдат» (а.с. 38 т. 1).
Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2024 № 46 солдата ОСОБА_5 увільнено від займаної посади та призначено на посаду навідника 3 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 3 батальйону охорони, НОМЕР_17, шпк «солдат» (а.с. 39 т. 1).
Із копії витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2024 №160, убачається, що солдат ОСОБА_5 вибув у відрядження до ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з 01.06.2024 (з метою виконання службових (бойових) завдань), на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України № 8175 від 29.05.2024, бойового розпорядження Угруповання Сил і засобів оборони м. Київ №1/82Т/ПУ від 29.05.2024 (а.с.40 т. 1).
Згідно з витягом з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2024 № 329 солдат ОСОБА_5 вважається таким, що «03» листопада 2024 року зник безвісти поблизу н.п. Богоявленка Донецької області (а.с. 41 т. 1).
Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_11 надіслав на ім`я ОСОБА_1 сповіщення сім`ї № 328 від 04.11.2024 про те, що її чоловік, солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , навідник 3 відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , внаслідок бойових дій під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Богоявленка, Покровського району, Донецької області, зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 68 т. 1).
Дніпровським УП ГУНП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 12024100040003767, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 листопада 2024 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , навідника 3 відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , внаслідок бойових дій під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Богоявленка, Покровського району, Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_6, про що свідчить копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06.11.2024 (а.с.56 т. 1).
Відповідно до копії акту службового розслідування від 31.12.2024 №609/15579 встановлено наступне:
Опис обставин вчиненого правопорушення.
З рапортів командира НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_12 від 05.11.2024 №65/26445, № 65/26446, № 65/26447, № 65/26448, № 65/26449, №65/26450 стало відомо, що в період з 14.44 по 16.40 03.11.2024 противник, провівши артилерійський обстріл вогневої позиції «ЧАРА», здійснив штурм цієї позиції та посту РЕБ «ОЗЕРО» силами 2 одиниць БМП-2 та особовим складом у кількості 2 відділень. В результаті штурмових дій втрати особового складу НОМЕР_2 батальйону охорони склали: безвісті зниклі військовослужбовці, зокрема навідник 3 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема:
Досліджено документи щодо проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 .
Досліджено бойове розпорядження командира НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 № 376 від 28.10.2024, відповідно до якого, на виконання бойового розпорядження командира 37обрмп №1001 від 28.10.2024, 3 батальйон охорони отримав бойове завдання на ведення електронної боротьби з дронами мультироторного типу противника в єдиній системі управління радіоелектронної боротьби НОМЕР_12 обрмп, захист підрозділів від скидів із застосуванням дронів типу Mavic.
Досліджено підсумкове бойове донесення командира НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 від 01.11.2024 № 301, згідно якого 01.11.2024 о 13:00 здійснено переміщення вогневої позиції АГС-17 «ЧАРА» у визначений район. Особового складу на позиції - 4 військовослужбовця, в т.ч. солдат ОСОБА_5 .
Досліджено журнал бойових дій НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 (інв. № 662/4 від 28.08.2024), підсумкове бойове донесення командира 3 батальйону охорони № НОМЕР_13 від 03.11.2024, рапорти командира НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_12 від 05.11.2024 №65/26445, №65/26446, № 65/26447, № 65/26448, № 65/26449, № 65/26450, підсумкове бойове донесення командира військової частини НОМЕР_1 №499/871 від 03.11.2024, згідно яких: 03.11.2024 з 14.44 по 16.40 противник, провівши артилерійський обстріл вогневої позиції «ЧАРА», здійснив штурм цієї позиції та посту РЕБ «ОЗЕРО» силами 2 одиниць БМП-2 та особовим складом у кількості 2 відділень. Особовий склад 3 бо не відійшов з позицій, зайняв кругову оборону та вступив у стрілецький бій з переважаючими силами противника. В результаті штурмових дій втрати особового складу НОМЕР_2 батальйону охорони склали: безвісти зниклі 6 військовослужбовців, в т.ч. навідник 3 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Евакуація не була проведена через інтенсивні бойові дії. Даного військовослужбовця вважати таким, що зник безвісти.
В ході службового розслідування встановлено, що Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві відкрито кримінальне провадження № 12024100040003767 від 06.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 ККУ, по факту зникнення безвісти неподалік нп. Богоявленка Донецької області під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_6 солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , навідника 3 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .
Згідно пояснень начальника штабу НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_13 , відповідно до бойового наказу командира 3 батальйону охорони № НОМЕР_14 від 01.11.2024, з метою нанесення вогневого ураження противника командиру ввп було наказано виставити вогневу позицію «ЧАРА». Відповідно до підсумкового бойового донесення командира 3 батальйону охорони № НОМЕР_15 від 01.11.2024, здійснено переміщення ВП «ЧАРА» на більш безпечну та вигідну позицію з метою виконання подальших бойових завдань. Станом на 06.00 03.11.2024 разом на посту РЕБ «ОЗЕРО» та на ВП «ЧАРА», поблизу населеного пункту Богоявленка Донецької області, перебував зведений підрозділ, у кількості 6 військовослужбовців, в т.ч. солдат ОСОБА_5 . Крайню доповідь про стан справ від солдата ОСОБА_5 капітан ОСОБА_13 отримав по засобам радіозв`язку о 14.30. Близько 14.40, перебуваючи на КСП 3 бо, капітан ОСОБА_13 помітив на одному з відеострімів у системі «Вежа» рух бронетехніки противника, а саме, «БМП-2» у кількості 2 одиниць, які мали зовнішні розрізнювальні знаки піхоти армії РФ (літера «V» на корпусі, башті), які рухались вздовж т-образної лісової посадки у напрямку ВП «ЧАРА» та посту РЕБ «ОЗЕРО». Капітан ОСОБА_13 намагався засобами радіозв`язку вийти на солдата ОСОБА_5 , але відповіді не отримав.
Через хвилину ворожа автомобільна техніка під`їхала до ВП «ЧАРА» на відстань до 15м. Капітан ОСОБА_13 спостерігав, як з двох одиниць ворожої техніки спішився десант у кількості до двох відділень (близько 18 чоловік), та на місці ВП «ЧАРА» розпочався стрілецький бій, в ході якого особовий склад 3 бо не відійшов з позицій, а зайняв кругову оборону, та продовжував вести зустрічний бій. В результаті стрілецького бою всі військовослужбовці, в т.ч. солдат ОСОБА_5 , безвісті зникли, ймовірно, загинули. Евакуацію тіл неможливо було здійснити у зв`язку з масованим обстрілом противника, а також зайняттям позицій противником. Всі вищезазначені військовослужбовці перебували в засобах індивідуального захисту, а саме шоломах кевларових та бронежилетах. видимих ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння до моменту зникнення безвісти у них не було виявлено.
Відповідно до пояснень головного сержанта взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 майстер-сержанта ОСОБА_14 , відповідно бо бойового розпорядження командира 3 батальйону охорони з числа шатних бійців його підрозділу та приданих військовослужбовців було сформовано гранотометний розрахунок, який 02.11.2024 зайняв позицію ВП «ЧАРА». До гранатометного розрахунку входили 4 військовослужбовці, в т.ч. солдат ОСОБА_5 . Біля 15.00 03.11.2024 відбулись штурмові дії противника на ВП «ЧАРА», після чого з гранатометним розрахунком пропав зв`язок. З`ясувати причину відсутності зв`язку та результати штурмових дій противника можливості не було через те, шо позиція перейшла під контроль противника. Наступні дні після події аеророзвідка 3 батальйону охорони обстежувала район вогневої позиції «ЧАРА», на зроблених ними фото і відео видно 5 тіл, ймовірно військовослужбовці гранатометного розрахунку та розрахунку РЕБ.
Досліджені фото з місця події, зроблені аеророзвідкою:
- на фото 1 - загальний вид ВП «ЧАРА», на якій видно 2 тіла військовослужбовців в екіпіруванні та у формі Збройних Сил України (один з яких з зеленими наліпками на обох рукавах, а другий, біля брустверу, з зеленою наліпкою на лямці бронежилету);
- на фото 2-5 - ці ж тіла, що й на фото 1 крупним планом;
- на фото 6-7 - 2 тіла військовослужбовців в екіпіруванні та у формі Збройних Сил України (один з яких має зелені наліпки на рукаві та на касці, а другий, що лежить поруч - з зеленою наліпкою на бронежилеті позаду та на рукаві);
- на фото 8-13 ці ж тіла, що й на фото 6-7, крупним планом;
- на фото 14-16 - окремо лежаче тіло військовослужбовця в екіпіруванні та у формі Збройних Сил України, що лежить на ділянці відкритої місцевості з слідами поранень в грудну частину справа (під бронежилет) та в голову, ймовірно військовослужбовець 3 батальйону охорони, який обороняв позицію ВП «ЧАРА» та пост РЕБ «ОЗЕРО».
Відомості про осіб, стосовно яких призначено службове розслідування, зокрема:
Військовослужбовець військової служби по мобілізації навідник 3 відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , освіта - середня-спеціальна, термін перебування на військовій службі - з 11.11.2022 по 13.11.2024, термін перебування на посаді - з 12.02.2024 по 13.11.2024.
В ході службового розслідування неправомірних дій військовослужбовця солдата по мобілізації ОСОБА_5 навідника 3 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків під час ведення бойових дій в Донецькій області 03.11.2024, не встановлено. Дії агресора, збройних сил РФ, перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з подією, що трапилась.
Вини солдата ОСОБА_5 службовим розслідуванням не встановлено.
Висновки службового розслідування:
Зникнення безвісти військовослужбовця навідника 3 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 , відбулося 03.11.2024 під час виконання бойового завдання на позиції ВП «ЧАРА» (поблизу населеного пункту Богоявленка Волноваського району Донецької області) під час здійснення ним заходів із захисту Батьківщини.
Факту самовільного залишення місця несення служби, дезертирства, ознак вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення солдатом ОСОБА_5 під час виконання завдання не встановлено.
Факту перебування під час виконання бойового завдання солдатом ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин не встановлено (а.с. 42-53 т. 1).
За результатами службового розслідування, згідно з Рішенням командира військової частини НОМЕР_1 навідник 3 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , вважається безвісти зниклим 03.11.2024 в ході виконання бойового завдання на позиції ВП «ЧАРА» (поблизу населеного пункту Богоявленка, Волноваського району, Донецької області) під час безпосередньої участі у заходах з відсічі і стримування збройної агресії РФ під час захисту Батьківщини (а.с. 54-55 т. 1), що також убачається з копії наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 02.01.2025 №14 (а.с. 63-67 т. 1).
Відповідно до супровідного листа №192/3334 від 16.03.2025 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , командиром військової частини НОМЕР_16 в зв`язку з проведенням службового розслідування з метою з`ясування обставин зникнення безвісти 6 військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , в тому числі солдата ОСОБА_5 , навідника 3 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , було надіслано відеозаписи, які велися під час виконання бойового завдання на лінії бойового зіткнення (а с. 57 т. 1).
Матеріали справи містять фотокартки, на яких зафіксовані тіла шести військовослужбовців (а.с. 58-62 т. 1).
Згідно з Довідкою від 05.12.2024 № 609/14307 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, солдат ОСОБА_5 , навідник гранатометного відділення взводу вогневої підтримки батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , дійсно в період з 01.06.2024 по 15.10.2024, з 16.10.2024 по 03.11.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Донецька обл., Волноваський район, Вугледарська міська ТГр (а.с. 71 т. 1).
Відповідно до копії витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 30.01.2025 року № 20250130-3009, ОСОБА_5 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: Україна, Луганська обл., ОСОБА_15 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 зник на території бойових дій (під час воєнних дій), дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин - ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 69-70 т. 1).
Із виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора від 10.09.2025 вбачається, що інформація про перебування ОСОБА_5 в полоні відсутня.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Відповідно до частини першої-третьої статті 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Відтак, підставою для оголошення особи померлою в судовому порядку є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у змісті постанови від 02 липня 2024 року у справі № 183/3972/22 (провадження № 61-11515св23).
Особливістю категорії справ про оголошення особи померлою є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Смерть - це припинення життєдіяльності організму. Зі смертю припиняється цивільна правоздатність фізичної особи.
Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Ключовим питанням у цій справі є визначення моменту, з якого потрібно починати відлік встановленого частиною другою статті 46 ЦК України спеціального строку, після спливу якого фізична особа може бути оголошена судом померлою.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) вирішила виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою у разі, якщо є підстави припускати про вірогідну смерть (загибель) особи на території, на якій велись активні бойові дії.
Формулюючи тлумачення речення другого частини другої статті 46 ЦК України в аспекті початку перебігу визначеного нею шестимісячного строку, Велика Палата у вказаній постанові зазначила наступне:
- словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України;
- встановлення такого строку дозволяє зменшити імовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою;
- строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, і відповідає меті законодавчого регулювання - забезпечення справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах (див.: п. 70 - 72).
Вирішуючи питання щодо конкретизації правового висновку, викладеного в постанові від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 щодо застосування частини другої статті 46 ЦК України в аспекті початку перебігу визначеного нею шестимісячного строку від дня закінчення активних бойових дій, незважаючи на те, що території залишаються тимчасово окупованими, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для прийняття справи до свого розгляду, зокрема з посиланням на те, що «аналіз відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень демонструє стале правозастосування положень частини другої статті 46 ЦК України та висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого в справі № 755/11021/22, відповідно до якого шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, слід відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі особи, у тому числі в разі зміни статусу територій з «території активних бойових дій» на «території можливих бойових дій» або «тимчасово окуповані рф території України» (п. 53 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 16 квітня 2026 року у справі № 671/132/25 (провадження № 14-22цс26)).
Отже, виходячи зі змісту положень частини другої статті 46 ЦК України та з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованих у постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 та в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 16 квітня 2026 року у справі № 671/132/25, з`ясуванню судом в цій справі підлягає обставина ведення на території місця вірогідної загибелі військовослужбовця ОСОБА_5 , поблизу населеного пункту Богоявленка, Волноваського району, Донецької області, активних бойових дій та (в разі його наявності) моменту їхнього завершення.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією спочатку був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, із змінами і доповненнями, а тепер - наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (далі - Наказ № 376).
У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані Російською Федерацією території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з вказаного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.
Витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.01.2025 року № 14 встановлено, що навідник 3 гранотометного відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_6 в ході виконання бойового завдання на позиції ВП «ЧАРА» поблизу населеного пункту Богоявленка Волноваського району Донецької області.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, з якого вбачається, що датою завершення активних бойових дій в с. Богоявленка, Вугледарської міської територіальної громади Волноваського району Донецької області є 25 жовтня 2024 року, а з 26 жовтня 2024 року вказаний пункт є тимчасово окупованим.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. 
Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Разом із тим суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою (див. постанови Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі № 148/1207/22, від 04 червня 2025 року у справі № 591/11696/23, від 18 грудня 2025 року у справі № 357/16463/24).
Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою- п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що обставини справи дають можливість зробити вірогідне припущення про смерть у певний час ОСОБА_5 в районі виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Богоявленка Волноваського району Донецької області, під час безпосередньої участі у заходах з відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації під час захисту Батьківщини.
Як було зазначено вище, у справі № 755/11021/22, формулюючи висновки, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що у частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге) (див. пункт 45 постанови).
Велика Палата Верховного Суду для з`ясування змісту припису речення другого частини другої статті 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» використовувала телеологічний (цільовий) спосіб тлумачення норми права (див. пункти 58-61 постанови).
У пунктах 62, 65, 66 постанови у справі № 755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала: «Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
У ЦК України видозмінену до реалій незалежної України статтю 21 законодавець виклав у статті 46 без істотних змін, доповнивши її у частині другій реченням другим з наведенням спеціального правила із вказівкою на право суду (з урахуванням конкретних обставин) оголосити фізичну особу померлою до спливу дворічного строку, але не раніше спливу шести місяців.
Законодавець доповнив ЦК України реченням другим частини другої статті 46 ЦК України задля врегулювання ситуацій, коли у суду є достатні істотні підстави вважати, що на основі доказів у конкретній справі фізична особа - з надзвичайно великою вірогідністю - є дійсно померлою (загиблою), і що впродовж двох років, зазначених у частині першій цієї статті, про особу не буде додаткових відомостей як про живу».
У підсумку Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: «… шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість» (див. пункт 82 постанови).
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
В ухвалі від 16 квітня 2026 року у справі № 671/132/25 (провадження№ 14-22цс26) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що з часу ухвалення Великою Палатою Верховного Суду постанови в справі № 755/11021/22 на законодавчому рівні не відбулась зміна підходів до вирішення питання обчислення строків оголошення особи померлою, і, як було зазначено вище, наголосила на сталості застосування положень частини другої статті 46 ЦК України та висновку Великої Палати Верховного Суду, висловленого у справі № 755/11021/22, відповідно до якого шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, слід відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі особи, у тому числі в разі зміни статусу територій з «території активних бойових дій» на «території можливих бойових дій» або «тимчасово окуповані РФ території України».
У справі, яка переглядається, із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 02.01.2025 року № 14 встановлено, що навідник 3 гранотометного відділення взводу вогневої підтримки НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_6 в ході виконання бойового завдання на позиції ВП «ЧАРА» поблизу населеного пункту Богоявленка, Волноваського району, Донецької області.
Оскільки за обставинами, встановленими у справі, територія, на якій зник безвісти військовослужбовець ОСОБА_5 , на момент цієї події перебувала в тимчасовій окупації згідно з Наказом № 376, а передував цьому період ведення активних бойових дій, у суду є достатні й обґрунтовані підстави вважати, що військовослужбовець загинув внаслідок воєнних дій. За таких обставин, відповідно до частини другої статті 46 ЦК України, обчислення строку для оголошення його померлим має здійснюватися з дня його вірогідної загибелі, а саме: з ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Вказане не суперечить висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 та в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 16 квітня 2026 року у справі № 671/132/25 (провадження № 14-22цс26), та узгоджується з висновками Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема у постановах від 29 травня 2024 року у справі № 127/28463/23 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісти в районі населеного пункту Бахмут Донецької області), від 24 грудня 2025 року у справі № 692/95/25 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісти в населеному пункті Одрадівка Бахмутського району Донецької області), від 21 січня 2026 року у справі № 127/11048/24 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісти в районі населеного пункту Бахмут Донецької області), від 18 лютого 2026 року у справі № 759/22513/24 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісті в населеному пункті Олександропілля Попаснянського району Луганської області), від 20 травня 2026 року у справі № 405/6164/24 (щодо оголошення померлим військовослужбовця, який зник безвісти поблизу населеного пункту Бахмут Донецької області).
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що у справі, є підстави припускати з високим ступенем вірогідності, що військовослужбовець ОСОБА_5 , ймовірно, загинув за особливих обставин у результаті виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Богоявленка, Волноваського району, Донецької області, під час виконання безпосередньої участі у заходах з відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації під час захисту Батьківщини. Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про оголошення ОСОБА_5 померлим.
Колегія суддів констатує, що суд першої інстанції, правильно визначившись із характером спірних правовідносин і встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення заяви, дійшов загалом обґрунтованого висновку про наявність достатніх правових підстав для оголошено померлим ОСОБА_5 у результаті його безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення заходів з національної безпеки і оборони України, загибель якого пов`язана з виконанням бойового завдання в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду - залишенню без змін.
З огляду на те, що судове рішення підлягає залишенню без змін, перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 35, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2026 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 24 смерпня 2026 року.

Судді: