Справа 556/3851/25  
Номер провадження 2/556/253/2026  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И    

09.06.2026 року.          сел.Володимирець
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі 
головуючої судді Іванків О.В., 
секретаря Кньовець Н.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Володимирець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вараської міської ради Рівненської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Вараської міської ради Рівненської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування, а саме 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1008 га, кадастровий номер якої 5620889300:03:001:0079 та на 1/2 частку житлового будинку, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що на ній розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті дружини ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої входять – 1/2 частина житлового будинку, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 та 1/2 частина земельної ділянки, площею 0,1008 га, кадастровий номер 5620889300:03:001:0079 на якій розташований житловий будинок.
Вказану спадщину позивач прийняв, як спадкоємець за законом, однак спадкові права оформити не зміг у зв`язку з не поданням нотаріусу необхідних для вчинення такої нотаріальної дії документів. В даний час у оформленні спадщини в органах державного нотаріату йому відмовлено. Просить визнати за ним право власності на частину спадкового майна, оскільки підтвердити свої спадкові права не має можливості, окрім як в судовому порядку. 
Вказаний позов ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду 24.12.2025 року.
Ухвалою суду від 09.02.2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 
28.04.2026 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 
В судове засідання позивач ОСОБА_1 , не з`явився, однак подав заяву в якій підтримав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. 
Представник відповідача Вараської міської ради Рівненської області будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, але надали суду заяву в якій просили справу розглядати у відсутності їх представника, заявлені вимоги залишають на розсуд суду. 
За нормою п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
12.11.1983 року було зареєстровано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 40, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої НОМЕР_2 . 
Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина у вигляді частки, в праві спільної сумісної власності подружжя, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. 
Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 , позивачем ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Володимирецького районного нотаріального округу Рівненської області Яременко Г. В. за реєстровим номером № 785, було придбано земельну ділянку кадастровий номер 5620889300:03:001:0079.
Після чого та в період шлюбу на придбаній земельній ділянці ОСОБА_2 , та позивачем ОСОБА_1 , було збудовано житловий будинок.
Водночас титульним власником земельної ділянки та житлового будинку є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №076755, виданого 02.03.2006 року Старорафалівською сільською радою, Витягом з державного реєстру речових прав на будинок від 14.02.2023, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2691623056020; номер запису про право власності: 49232698, та Витягом з державного реєстру речових прав на земельну ділянку від 25.01.2024. 
Таким чином судом встановлено, що спірне майно було набуте подружжям під час перебування у зареєстрованому шлюбі. На момент смерті дружини зазначене майно перебувало у їхньому спільному користуванні та було набуте за час шлюбу та є спільною сумісною власністю.
Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України (далі – СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав із поважної причини самостійного заробітку (доходу).
Згідно з частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Частиною першою статті 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.
Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Таким чином, якщо інший розмір часток подружжя не встановлений договором, законом або рішенням суду, кожному з подружжя належала 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на спірне майно.
Смерть одного з подружжя не припиняє право власності другого з подружжя на його власну частку у спільному майні. При цьому до складу спадщини після смерті дружини може входити лише та частина майна, яка належала саме померлій.
Також судом встановлено, що приватним нотаріусом Вараського районного нотаріального округу Рівненської області в письмовому порядку позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки з поданих документів, що посвідчують право власності на вказане вище нерухоме майно, неможливо встановити конкретний склад спадкового майна, оскільки зазначене майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а частка ОСОБА_2 , не визначена. 
Судом також встановлено, що спадкування майна ОСОБА_2 , здійснюється за законом, оскільки остання за життя заповіту не залишила, а спадкоємець який звернувся до суд вважається такою, що фактично прийняла спадщину оскільки проживала із спадкодавицею на момент її смерті та перебував у зареєстрованому шлюбі.
Зі ст.1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Отже, до складу спадщини після смерті дружини увійшла лише її 1/2 частка у спільному майні подружжя, тоді як 1/2 частка чоловіка не є спадковим майном та не переходить до спадкоємців, оскільки належала йому на праві власності ще за життя дружини.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 , є спадкоємцем частини майна ОСОБА_2 , першої черги, і єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину у відповідності до вимог ч.3 ст.1269 ЦК України, оскільки у визначений законодавством термін звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 
Разом з тим наявність у складі спадщини частки померлої дружини не змінює правового режиму власної частки чоловіка у спільному майні подружжя.
Таким чином, з огляду на те, що спірне майно було набуте під час шлюбу, суд доходить висновку, що позивачу як чоловікові померлої належала 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на зазначене майно, яка не входить до складу спадщини після смерті дружини.
При цьому відсутність окремого правовстановлюючого документа на ім`я позивача сама по собі не припиняє його права власності на належну йому частку у спільному майні подружжя.
Наведені правові висновки узгоджуються з усталеною практикою Верховного Суду. Зокрема, у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 130/2319/17 Верховний Суд зазначив, що після смерті одного з подружжя до складу спадщини входить лише те майно, яке належало спадкодавцю особисто, тоді як частка другого з подружжя у спільному сумісному майні до складу спадщини не входить. Право пережившого з подружжя на належну йому частку у спільному майні не припиняється у зв`язку зі смертю іншого з подружжя. 
Аналогічний підхід підтверджений і в новітній практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, зокрема у постанові від 04 березня 2026 року у справі № 947/12009/23, в якій наголошено, що набуття майна під час перебування у шлюбі породжує презумпцію його належності до спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим переживший з подружжя має право на 1/2 частку такого майна як співвласник, незалежно від подальшого оформлення спадкових прав на частку померлого. 
Отже, смерть ОСОБА_2 , не припинила права ОСОБА_1 , на належну йому частку у спільному майні подружжя. До складу спадщини після смерті ОСОБА_2 , могла увійти лише та частина майна, яка належала їй особисто. Відтак за позивачем підлягає визнанню право власності на 1/2 частину спірного майна як на його власну частку у спільній сумісній власності подружжя.
Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. 
Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України передбачають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 , є спадкоємцем майна ОСОБА_2 , у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті дружини, до складу якої входять 1/2 частина житлового будинку та 1/2 частина земельної ділянки на якій розташований житловий будинок , у зв`язку з чим його позов підлягає задоволенню. 
При цьому суд приймає до уваги ту обставину, що позасудовий спосіб врегулювання даного спору відсутній, оскільки неможливо встановити конкретний склад спадкового майна, оскільки зазначене майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а частка ОСОБА_2 , не визначена, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину документів оформлення спадщини в органах нотаріату та реєстрація речового права та позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. 
Питання про повернення сплаченого при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 15, 130, 174, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.328, 331, 1218, 1258, 1262 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вараської міської ради Рівненської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1008 га, кадастровий номер якої 5620889300:03:001:0079 та на 1/2 частину житлового будинку, садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У відповідності до п.15.5) розділу Х111 Прикінцеві положення, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через Володимирецький районний суд Рівненської області. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча:          О.В.Іванків 

Учасники провадження: 
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), житель, АДРЕСА_1 .
Відповідач – Вараська міська рада Вараського району Рівненської області, ЄДРПОУ 35056612, юридична адреса: 34400, м.Вараш, Майдан Незалежності 1, Рівненської області.