Справа №: 344/10687/26 
Провадження №: 2/343/1167/26 

Р І Ш Е Н Н Я
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
заочне
25 серпня 2026 року м.Долина 

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді – Керніцького І. І.,
секретаря – Луцик Т. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «Юніт капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
У позові просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 27.05.2025 № 00-10391920 у розмірі 10 114,80 грн, судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,0 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за Договором від 27.05.2025 № 00-10391920, у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість на суму 11 014,80 грн, з яких: 7 200,0 грн – заборгованість за тілом кредиту; 2 914,80 грн – заборгованість за процентами; 900,0 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Водночас позивач вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах цього позову не заявляє, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 10 114,80 грн.
Ухвалою суду від 22.07.2026 відкрито спрощене позовне провадження. Судове засідання призначено на 25.08.2026.
У судове засідання сторони не з`явились.
Позивач у позові просить справу розглядати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Ухвалу про відкриття провадження з датою судового засідання надіслано на адресу місця проживання відповідача. Відповідач документ отримав 28.07.2026, про що вказує його підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відппавлення.
Водночас до позову долучено докази направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача.
Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про час, дату і місце судового засідання. Проте, відзив на позовну заяву відповідач не подав, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав. Ходом розгляду справи не цікавився. У судове засідання не прибув.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на приписи ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, оскільки відповідач вважається повідомленим належним чином про судове засідання, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавав, а представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Одночасно з поданням позовної заяви надіслано клопотання про витребування доказів у АТ «ОЩАДБАНК» для підтвердження виконання зобов`язань за кредитним договором в частині надання коштів відповідачу у сумі 6 000,0 грн.
З огляду на принцип змагальності, відсутність заперечень відповідача щодо факту отримання кредитних коштів у межах спірних правовідносин, ураховуючи достатність наданих позивачем доказів для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відсутність необхідності для задоволення клопотання позивача та витребування відповідних доказів.
Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
27.05.2025 між ТзОВ «Макс кредит» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 00-10391920 (далі – Кредитний договір, Договір) (а. с. 36-11).
Згідно з п. 1.2 Договору сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає: 6 000,0 гривень. Тип кредиту – кредитна лінія.
Відповідно до п. 1.3 Договору строк дії кредитної лінії 360 календарних днів.
Тип процентної ставки – фіксована (п. 1.5 Договору).
Стандартна процентна ставка складає 0,94 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.3 цього Договору (п. 1.5.1 Договору).
Відповідно до п. 1.6 Договору кредитодавець одноразово в момент видачі кредиту нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,0 % від суми кредиту, що складає 1 200,0 грн.
Згідно з п. 2.10 Договору кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту 27.05.2025. Сума кредиту перераховується кредитодавцем у розмірі 10000,0 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Укладанням цього Договору сторони домовились, що до правочину застосовуються положення закону України «Про електронну комерцію» (п. 7.18 Договору).
Цей договір підписаний від імені ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 32776, що підтверджує прийняття відповідачем відповідних умов.
До договору надано паспорт споживчого кредиту з аналогічними умовами кредитування.
Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів та додатку до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів від 04.12.2025 ТзОВ «ПрофітГід» підтверджує, що в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів від 28.07.2023 № ПГ-714 здійснено успішні перекази грошових коштів на рахунки отримувачів, зокрема: платник ТзОВ «Макс кредит», сума переказу 6 000,0 грн, номер платіжної картки отримувача НОМЕР_1 (а. с.50-53).
До матеріалів справи надано розрахунок заборгованості за Договором від 27.05.2025 № 00-10391920, відповідно до якого заборгованість становить 11 014,80 грн, з яких: 6000,0 грн – заборгованість за тілом кредиту; 2 914,80 грн – заборгованість за процентами; 1200,00 грн. – заборгованість за нарахування комісії; 900,0 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) (а. с. 20).
Нарахування процентів та строк їх нарахування відповідають погодженим сторонами Договору умовам, які відповідач прийняв, частково виконував шляхом отримання коштів та їх використання.
Також, розмір процентної ставки відповідає приписам цивільного законодавства.
12.11.2025 між ТзОВ «Макс кредит» та ТзОВ «Юніт капітал» укладено договір факторингу № 12112025-МК/ЮнітКапітал (далі – Договір факторингу).
Виконання умов Договору факторингу підтверджено копіями акта прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу, витягу з реєстру боржників до Договору факторингу, платіжної інструкції, що підтверджує оплату за Договором факторингу.
На підставі Договору факторингу право вимоги за кредитним Договором до відповідача від ТзОВ «Макс кредит» перейшло до ТзОВ «Юніт капітал».
Надаючи правову оцінку установленим у справі обставинам та спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що свідчить про укладання між ТзОВ «Макс кредит» і відповідачем правочину. Без отримання на мобільний номер телефону відповідача коду, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, без вчинення передбачених Договором і законодавством дій з боку ОСОБА_1 . Договір не був б укладеним.
Отже, на підставі положень статей 6, 205, 207, 509, 526, 626, 628, 639, 1055 ЦК України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та статей 5, 6, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», з урахуванням принципу змагальності та відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку про укладення між ТзОВ «Макс кредит» та ОСОБА_1 . Кредитного договору, а також про отримання відповідачем кредитних коштів (тіла кредиту) у розмірі 6 000,0 грн.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею 514 ЦК України установлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Таким чином, право вимоги за Договором від ТзОВ «Макс кредит» перейшло до ТзОВ «Юніт капітал» на підставі договору факторингу від 12.11.2025 № 12112025-МК/ЮнітКапітал.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з частиною першою та другою статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно зі ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Так, у Договорі містяться конкретні умови використання коштів, зокрема відсоткові ставки, розмір комісії за видачу кредиту, з якими відповідач ОСОБА_1 ознайомився і які прийняв шляхом підписання відповідного Договору.
Отже, суд встановив, що відповідач був ознайомлений з указаними у вищевказаному Договорі умовами користування кредитними коштами і на них погодився.
Ураховуючи викладене, суд встановив, що позов обґрунтований невиконанням з боку ОСОБА_1 умов Договору від 27.05.2025 № 00-10391920, у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість на суму 10 114,80 грн. Така заборгованість складається з: 7 000,0 грн – заборгованість за тілом кредиту; 2 914,80 грн – заборгованість за процентами; 1200,0 грн – заборгованість за комісією.
При цьому у позовній заяві представник помилково зазначає про заборгованість за тілом кредиту у сумі 7200,0 грн, оскільки кредит становить 6000,0 грн, а решта 1200,0 грн є комісією за видачу кредиту. Указані кошти є різними за своєю правовою природою і правовим регулюванням щодо їхнього нарахування (стягнення).
Розмір заборгованості позивач обґрунтував наданими письмовими доказами: зокрема копією Договору, паспортом споживчого кредиту, розрахунком заборгованості, копією Договору факторингу тощо.
Водночас ОСОБА_1 відзиву, будь-яких пояснень чи доказів, які б спростовували вимоги позову, суду не надав.
З огляду на принцип змагальності та відсутність будь-яких доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог у цій частині, суд дійшов висновку про наявність підстав для їх задоволення.
При цьому суд ураховує, що заявлені до стягнення 4148,0 грн є саме нарахованими відповідно до умов Договору процентами за користування кредитом, а не процентами як відповідальність за порушення виконання грошових зобов`язань відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,0 грн, суд зазначає наступне.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124 св 20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
З наданих до матеріалів справи доказів вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу позивач обгрунтовує копією договору про надання правничої допомоги від 20.01.2026 № 20/01/26-02, укладеним між ТзОВ «Юніт капітал» та адвокатським об`єднанням «Тимошенко та партнери», копією додаткової угоди від 21.01.2026 № 25771501616, копією акта прийому-передачі наданих послуг від 20.01.2026 № 20/01/26-02, копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копією довіреності.
Відповідно до частин 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладено в пунктах 33-34, 37 додаткової постанови від 07.07.2021 у справі №910/12876/19, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову з урахуванням складності та значення справи для сторін.
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вирішуючи питання про стягнення витрат позивача на правничу допомогу, суд ураховує, складність справи, яка є типовою, і участь у ній адвоката мала місце на підставі загального договору, укладеного між позивачем та АО «Тимошенко та партнери» про комплексний супровід судових справ зі стягнення заборгованості за кредитними договорами. Тобто, у межах цього договору адвокати адвокатського об`єднання представляють інтереси фінансової установи у типових справах. Також, суд ураховує неспівмірність між ціною позову (10 114,80 грн) та заявленою до стягнення сумою витрат на правничу допомогу (7000,0 грн).
Отже, оцінюючи обгрунтованість заяви позивача в контексті положень частини 4 статті 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 7000,0 грн є необгрунтованою, оскільки не відповідає критеріям співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та критерію реальності таких витрат.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи складність справи, об`єктивно наданий адвокатом обсяг послуг, затрачений ним час на надання таких послуг, критерій реальності таких витрат та пропорційність складності справи вартості послуг адвоката, не співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із ціною позову, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,0 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2662,40 грн (а. с. 71).
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, суд, з дотриманням положень частини четвертої статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 128, 141, 178, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272-274, 279, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У ХВ А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.
Стягнути ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» заборгованість за Договором від 27.05.2025 № 00-10391920 у розмірі 10 114,80 грн, з яких: 6 000,0 грн – заборгованість за тілом кредиту; 2 914,80 грн – заборгованість за процентами; 1200,0 грн – заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,0 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал», код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333;
Відповідач: ОСОБА_1 , адресв: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Долинського районного суду І. І. Керніцький