Справа № 569/11369/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді О. Левчука,
за участі секретаря судового засідання А. Бугайчук,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали справи
за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 
про визначення часток у квартирі
учасники справи у судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій просить: визнати, що частки співвласників квартири АДРЕСА_1 у праві приватної спільної сумісної власності є рівними; визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право власності на 1/4 частку квартири (загальна площа 104, 1 кв. м, житлова - 61,6 кв. м), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 за кожним.
Позовну заяву мотивує тим, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності позивачу та відповідачам. Частки кожного співвласника у праві власності на таку квартиру не визначені, тому виникла необхідність визначити частки кожного співвласника, оскільки відсутність такого визначення унеможливлює належне користування, розпорядження майном та державну реєстрацію права власності на частку такого майна. Також позивач має намір розпорядитися своєю часткою, а це потребує згоди інших співаників, які таку згоду не дають.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02.06.2026 за вказаним позовом було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
В підготовче засідання сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце його проведення.
22.07.2026 від відповідачів надійшли заяви про визнання позовних вимог.
Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачами та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує таке.
Як слідує з Свідоцтва про право власності на житло від 24 грудня 1998 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власності двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 369 ЦК України).
У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і стаття 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.
Аналізуючи наведені вище норми Закону, суд зауважує, що презумпція рівності часток у праві спільної сумісної власності діє, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками або законом.
За таких обставин суд доходить висновку, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належать позивачу та відповідачам на праві спільної сумісної власності у рівних частках, тобто по 1/4 частці кожному. Враховуючи те, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та є безумовним, тому суд задовольняє позов в частині визначення часток у квартирі.
При цьому, в частині позовних вимог про визнання права власності на такі частки суд відмовляє, оскільки права та законні інтереси будуть захищені шляхом визначення таких часток у спільній сумісній власності на квартиру.
Керуючись ст. 10, 12, 81, 89, 200, 258-259, 263-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток у квартирі - задовольнити частково.
Визначити частку ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 1/4.
Визначити частку ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 1/4.
Визначити частку ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 1/4.
Визначити частку ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 1/4.
Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );
відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 );
відповідач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 );
відповідач: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).
Повне судове рішення складене та підписане 23.07.2026.

Суддя О. Левчук