Справа № 932/4331/26 
Провадження № 2-о/932/64/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2026 року м. Дніпро
Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді- Потоцької С.С., за участю секретаря судового засідання - Карапиш А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Часовоярська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду міста Дніпра звернувся заявник із заявою, в якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме Договору дарування від 21.03.2003, що посвідчений державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В. і зареєстрований у реєстрі за № 359.
В обґрунтування заяви зазначено, що на підставі договору дарування від 21.03.2003, зареєстрованого за № 359, заявнику ОСОБА_1 належить 1/2 частка будинку АДРЕСА_1 . Однак у договорі дарування його прізвище зазначено як « ОСОБА_2 », тоді як у паспорті – « ОСОБА_3 ». У зв`язку з наявністю зазначеної розбіжності державним реєстратором відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності. З метою усунення зазначеної розбіжності та реалізації права власності на належну йому 1/2 частку нерухомого майна заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.
Ухвалою суду від 20.04.2026 відкрито провадження у справі та призначені судові засідання.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, надали пояснення, які аналогічні викладеним у заяві. 
Представник заінтересованої особи – Часовоярської міської ради – у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що заявником у справі є громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Донецькій області, м. Артемівськ, про зазначено у паспорті громадянина України № НОМЕР_1 , виданим орган № 1420, 03.03.2018 .
У Договорі дарування від 21.03.2003, посвідченому державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 359, обдарованим 1/2 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зазначений « ОСОБА_5 ». Право власності на 1/2 частку вказаного об`єкту нерухомого майна зареєстровано Артемівським бюро технічної інвентаризації 07.04.2003.
Згідно з інформацією сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» від 12.02.2026 № 5005717174555 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 . Підстава виникнення права власності- Договір дарування від 21.03.2003, посвідчений державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В. і зареєстрований у реєстрі за № 359.
Відповідно до рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 26.06.2025 № 79635077 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з розбіжністю у написанні прізвища: у договорі дарування зазначено « ОСОБА_2 », а в паспорті – « ОСОБА_3 ».
За поясненнями заявника при оформлені Договору дарування на будинок його прізвище записане, як « ОСОБА_6 », проте правильним є « ОСОБА_3 », оскільки на друкарській машинці була відсутня буква «є».
Наявність розбіжності у написанні прізвища заявника у договорі дарування та паспорті заявника перешкоджає підтвердженню належності йому правовстановлюючого документа та державній реєстрації права власності на належну йому 1/2 частку будинку. У зв`язку з цим виникла необхідність встановлення факту належності заявнику Договору дарування від 21.03.2003. метою реалізації пава на розпорядження майном.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. 
У силу ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення тощо.
Згідно із ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 644/6274/16-ц від 22.08.2018 та в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5 наведено висновки про те, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.95 при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Під час судового розгляду встановлено, що на підставі Договору дарування від 21.03.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 359, заявнику належить 1/2 частка будинку АДРЕСА_1 . Водночас у зазначеному договорі прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_2 », тоді як у паспорті громадянина України – « ОСОБА_3 ».
Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, оскільки є необхідним для реєстрації права власності, проте позасудовим шляхом неможливо усунути розбіжності у написанні імені заявника у свідоцтві про право власності. Вирішити питання про виправлення описки в іншій позасудовий спосіб та посвідчити факт, що має юридичне значення, заявник не має можливості. 
Отже, суд вважає доведеним, що Договір дарування від 21.03.2003, посвідчений державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В. та зареєстрований у реєстрі за № 359, належить ОСОБА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 95, 259, 263-265, 268, 293-294, 315-316, 319 ЦПК України, - 
В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Часовоярська міська рада про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України, виданий 03.03.2018, орган, що видав – 1420, правовстановлюючого документу, а саме: Договору дарування від 21.03.2003, посвідченого державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори Янюк С.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 359, на частини будинку АДРЕСА_1 . 
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Представник заявника: Жиркевич Юлія Андріївна, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Заінтересована особа: Часовоярська міська рада, ЄДРПОУ 04052867, адреса: 84551, Донецька область, м. Часів Яр, вул. Незалежності, буд. 1.

Суддя С.С. Потоцька