П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.08.2026 | Справа №607/11084/26 Провадження №3/607/3490/2026
| м. Тернопіль |

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли від відділу поліції №2 Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , має ІІІ групу інвалідності,
за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

встановила:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 782525 від 11.05.2026, 11.05.2026 приблизно о 00:30 в АДРЕСА_1 , за місцем спільного проживання ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме погрожував фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, чинив моральний, психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , що викликало в останньої побоювання за своє здоров`я, чим порушив п.п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Суддею, згідно з копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , установлено правильне написання прізвища, імені та по-батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 .
У судовому засіданні 11.06.2026 ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнав. Надав пояснення, згідно з якими того дня його старший син, якому 11 років, викликав поліцію, оскільки дружина, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у присутності дітей поводилася неадекватно та перекидала столи. Діти плакали. Він забіг з двору до будинку, забрав із сейфа зареєстровану зброю, до якої мала доступ дружина, та виніс її до гаража. Також забрав дітей на вулицю. Причиною конфліктів із дружиною назвав її бажання, щоб він переписав на неї половину будинку, який йому подарували батьки. Заперечив вчинення ним психологічного насильства, зазначивши, що взагалі уникав спілкування з дружиною. Коли під час перебування за столом дружина знову почала говорити про будинок, він вийшов на двір, після чого почув, що вона трощить речі в будинку та що діти кричать.
У судове засідання 31.08.2026 ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 268 КУпАП справу слід розглянути у відсутності ОСОБА_1 .
Також судом направлялися повістки за місцем проживання потерпілої ОСОБА_2 , зазначеним у її письмових поясненнях, про виклик до суду на 02.07.2026 о 11:10, 23.07.2026 о 10:20 та 31.08.2026 о 09:50, однак у судові засідання вона не з`явилася, а кореспонденція повернулася до суду без вручення із відмітками АТ «Укрпошта»: «Адресат відсутній».
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне зазначити таке:
відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон), домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненому до матеріалів справи долучено:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №782525 від 11.05.2026;
- копію рапорту, який зареєстрований 11.05.2026 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділу поліції №2 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за №4362, відповідно до якого 11.05.2026 о 00:23 зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що в дачному кооперативі АДРЕСА_1 , бійка. Зі слів заявника, в будинку є зброя, слухавку взяв чоловік та повідомив, що у нього конфлікт з жінкою. Можливо перебувають у нетверезому стані, оскільки чітко пояснити нічого не можуть, на запитання не відповідають, чути плач дітей. Прибувши за вказаною адресою, було виявлено заявника ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_2 , які проживають за спільною адресою: АДРЕСА_1 , які виражалися між собою нецензурною лексикою, перебуваючи у нетверезому стані;
- копію пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 11.05.2026, згідно з якими вона проживає разом з двома дітьми та чоловіком. 11.05.2026 приблизно о 00:30 у неї з чоловіком відбулась сварка, під час якої вони почали висловлюватись один на одного образливими та нецензурними словами, говорити на підвищених тонах, погрожували один одному фізичною розправою. По даному факту свою вину визнає, зобов`язується в подальшому такого не допускати;
- копію рапорту інспектора СРПП ВП №2 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Сергія Конського від 11.05.2026, відповідно до якого 11.05.2026, перебуваючи у добовому наряді, приблизно о 00:30 було отримано повідомлення про те, що за адресою: с. Підгороднє, вул. Загрельна, 1, дачний кооператив (Кооператор) бійка. По прибутті за вищевказаною адресою, було встановлено, що заявник ОСОБА_1 вчиняє сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , котрі проживають разом. ОСОБА_1 від дачі будь-яких пояснень та написання заяви відмовився, на місці події поводив себе агресивно, перебував у п`яному вигляді, на будь-який контакт із працівниками поліції не йшов.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №782525 від 11.05.2026, у ньому зазначено, що внаслідок вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .
Водночас диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за умисне вчинення діянь домашнього насильства, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.
Таким чином, формулювання «могла бути завдана шкода» не відповідає обов`язковій ознаці об`єктивної сторони правопорушення, оскільки закон вимагає встановлення факту реального настання шкоди, а не лише її ймовірності. 
Крім того, потерпіла ОСОБА_2 , попри вжиття судом неодноразових заходів щодо її повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, що позбавило суд можливості безпосередньо з`ясувати характер та наслідки спірних дій, зокрема наявність чи відсутність шкоди її психічному здоров`ю.
Також зі змісту письмових пояснень потерпілої не вбачається відомостей про заподіяння шкоди її психічному здоров`ю.
Натомість особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, – ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення заперечив.
Відеозапису події або інших об`єктивних доказів до матеріалів справи не долучено.
Окрім того, суд враховує, що ні рапорт працівника поліції, ні протокол про адміністративне правопорушення самі по собі не є беззаперечними доказами вини особи, оскільки викладені в них обставини підлягають перевірці та підтвердженню іншими належними і допустимими доказами, які у даному випадку відсутні.
За таких обставин наявні у справі докази не є достатніми для беззаперечного висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП – закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Cуддя | Н. П. Воробель