Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків 
15 вересня 2026 року № 520/7777/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком" (пров. Київський, буд. 3,с. Верхньоводяне,Харківська обл., Лозівський р-н,64841, код ЄДРПОУ30501919) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, код ЄДРПОУ43983495) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроком" з адміністративним позовом до Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України , в якому просило суд:
-визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо відмови у підтвердженні ТОВ “АГРОКОМ” (код ЄДРПОУ 30501919) статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік.
-зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ “АГРОКОМ” (код ЄДРПОУ 30501919) як платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік.
-визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області з фактичного невизнання як податкової звітності поданих ТОВ “АГРОКОМ”:
податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік за типом “звітна”, включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2025 рік, № 9002082585 від 15.01.2026;
Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за типом “звітний новий” за 2025 рік № 9034827339 від 18.02.2026;
податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік за типом “загальна звітна”, включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2025 рік, № 9002083247 від 15.01.2026.
-зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області прийняти та зареєструвати датами їх фактичного отримання податковим органом подані ТОВ “АГРОКОМ”:
податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік за типом “звітна”, включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2025 рік, № 9002082585 від 15.01.2026;
Розрахунок частки сільськогосподарського товаро - виробництва за типом “звітний новий” за 2025 рік № 9034827339 від 18.02.2026;
податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік за типом “загальна звітна”, включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2025 рік, № 9002083247 від 15.01.2026.
-судові витрати у справі покласти на відповідачів.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження.
Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.
15.01.2026 р. ТОВ «АГРОКОМ» до ГУ ДПС у Харківській області були подані:
податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік за типом «звітна», Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2025 рік:
№ 9002082585 від 15.01.2026 (щодо земельних ділянок на території Олексіївської територіальної громади),
Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за типом «звітний» за 2025 рік № 9002083302 від 15.01.2026, згідно з яким частка сільськогосподарського товаровиробництва дорівнювала 18,60%;
податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік за типом «загальна звітна», Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2025 рік, № 9002083247 від 15.01.2026;
рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», Додаток «Перелік суб`єктів господарювання - юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили» до рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VI1I .
Перелічена податкова звітність була прийнята контролюючим органом 15.01.2026 та зареєстрована за № 9002082585, № 9002083302, № 9002083247, що підтверджується позначками «Документ прийнято» на перших аркушах звітності та долученими до позову електронними квитанціями № 2 .
18.02.2026 р. у зв`язку з виправленням помилки ТОВ «АГРОКОМ» до ГУ ДПС у Харківській області був поданий:
Розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за типом «звітний новий» за 2025 рік № 9034827339 від 18.02.2026, згідно з яким частка сільськогосподарського товаровиробництва дорівнювала 18,57%
Вказаний розрахунок був прийнятий контролюючим органом 18.02.2026 та зареєстрований за № 9034827339, що підтверджується позначкою «Документ прийнято» на першому аркуші звітності та долученою до позову електронною квитанцією № 2 .
Листом № 13842/6/20-40-04-13-06 від 19.03.2026 ГУ ДПС у Харківській області з посиланням на пп.10.1 п.10 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України повідомило про відмову суб`єкту господарювання ТОВ «АГРОКОМ» (код ЄДРПОУ 30501919) у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік.
Відмову аргументовано тим, що «товариством надано розрахунок частки * сільськогосподарського товаровиробництва за 2025 рік (від 18.02.2026 № 9034827339), в якому задекларована частка сільськогосподарського товаровиробництва на рівні 18.57%».
У листі відповідачем також повідомлено, що подана позивачем звітність для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік «не буде вважатися податковою декларацією».
Вказане вище позивач вважає протиправним, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, суб`єкти господарювання, сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаро-виробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, належать до 4 групи платників єдиного податку.
Згідно з пп. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України, у разі коли у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаро-виробництва становить менш як 75 відсотків, сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа сплачує податки у наступному податковому (звітному) році на загальних підставах.
Якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.
Відповідно до п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року: загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку); звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи); розрахунок частки сільськогосподарського товаро-виробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок. У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).
Згідно з п.п. 295.9.1 п. 295.9 ст.295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку 4 групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 299.1, 299.2 ст. 299 Податкового кодексу України, реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.
Положеннями Податкового кодексу України передбачено підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку, які містяться в п. 299.10 ст. 299 ПК України, або підстави, за яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи, що визначені п. 291.5-1 ст. 291 ПК України.
Відповідно до п. 299.10 ст. 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаро-виробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків; 5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 6) набуття платником податку статусу резидента Дія Сіті - в останній день календарного кварталу, в якому платник податку набув статус резидента Дія Сіті.
З аналізу наведених норм податкового законодавства вбачається, що підставою набуття сільськогосподарським підприємством статусу платника єдиного податку є наявність частки сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) період, що дорівнює або перевищує 75 %. При цьому, ПК України визначає, що якщо така частка не перевищує 75 відсотків у зв`язку з виникненням обставин непереборної сили у попередньому податковому (звітному) році, до платника податку в наступному податковому (звітному) році зазначена вимога не застосовується. Такі платники податку для підтвердження статусу платника єдиного податку подають податкову декларацію разом із рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад про наявність обставин непереборної сили та перелік суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин.
Таким чином, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках.
Так, судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківської обласної ради від 14.02.2023 № 502-VIII про наявність обставин непереборної сили та відповідно до переліків суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин, ТОВ «АГРОКОМ» з 24 лютого 2022 року до дня припинення чи скасування воєнного стану віднесено до переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили.
Отже, така підстава для анулювання реєстрації платником єдиного податку четвертої групи - частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків у податковому (звітному) році, до позивача не застосовується.
Відповідно до п.п. 10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ ПКУ, для цілей, визначених п.п. “а” п.п. 4 п. 291.4 ст. 291, п.п. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 та п.п. 4 п. 299.10 ст. 299 ПКУ, частка сільськогосподарського товаро-виробництва за попередній податковий (звітний) рік платників єдиного податку четвертої групи, у яких не менше 30 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у їхній власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, у попередньому податковому (звітному) році розташовувалися не менше шести місяців на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, має дорівнювати або перевищувати 50 відсотків.
Зазначена вище норма є спеціальною щодо п.п. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України. Водночас, для коректного правозастосування слід розрізняти поняття спеціальної норми права з метою конкретизації та з метою диференціації.
Так, конкретизація правового регулювання покликана на більш докладне регулювання окремих елементів і сторін суспільних відносин, тоді як у випадку диференціації – а саме за такої форми спеціалізації виникають підстави для розмежування спеціальної та загальної норми – спеціальна норма вводить для особливої сфери суспільних відносин інше регулювання, аніж воно передбачене загальною нормою, розрахованою на регулювання всіх відносин, позбавлений особливостей.
Зважаючи на контекст правовідносин в умовах воєнного стану, з метою яких законодавцем введено в дію норму пп. 10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ ПКУ, колегія суддів зазначає, що така норма права покликана регулювати правовідносини щодо реєстрації платником єдиного податку четвертої групи щодо суб`єкта, у яких (а) не менше 30 відсотків загальної площі сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду, що перебуває у їхній власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, у попередньому податковому (звітному) році розташовувалися (б) не менше шести місяців на територіях, (в) на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України.
Тобто, застосування цієї норми можливо у випадку відповідності платника податків наведеним вище критеріям як щодо власника (користувача) частки земель, так і періоду розташування їх саме на територіях, де ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях.
Позивач – ТОВ “АГРОКОМ” зареєстровано як юридичну особу, основним видом діяльності якого є сільськогосподарське товаровиробництво, а саме: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код КВЕД 01.11). Позивач на праві оренди використовує земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані поза межами населених пунктів на території, зокрема, Олексіївської сільської територіальної громади (с. Берека) Лозівського району Харківської області площею 817,8123 га. 
Також судом вбачається, що згідно рішення Харківської обласної ради від 14.02.2023р. № 502-VIII “Про наявність обставин непереборної сили та затвердження суб`єктів господарювання – юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили” визнано обставини, що склалися на території Харківської області у зв`язку з російською військовою агресією проти України та стали підставою введення воєнного стану в Україні, обставинами непереборної сили з 24.02.2022р. до дня припинення чи скасування воєнного стану. 
Згідно з Переліком суб`єктів господарювання – юридичних осіб сільськогосподарських товаровиробників, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, який є додатком до зазначеного вище рішення, ТОВ “АГРОКОМ” включено до цього переліку, строк дії рішення – з 24.02.2022р. до дня припинення чи скасування воєнного стану. 
Факт перебування позивача у переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили, затвердженому рішенням обласної ради про наявність обставин непереборної сили, що подавався позивачем одночасно з деклараціями 19.02.2024, зумовлює розповсюдження на нього спеціальної норми п.п. 298.8.4 п. 298.8 ст. 298 Податкового кодексу України про незастосування вимоги частки сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) період, що дорівнює або перевищує 75 %.
У практиці, зокрема, адміністративного судочинства застосовується принцип in dubio pro tributario (пріоритет з найбільш сприятливим для особи тлумаченням норми права).
Натомість, на думку суду, відповідачем, помилково застосовано до спірних правовідносин норму п.п. 10.1 п.10 підрозділу 8 розділу ХХ ПК України, що свідчить про протиправність дій Головного управління ДПС у Харківській області щодо відмови у підтвердженні ТОВ «АГРОКОМ» статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік.
Відтак, у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд.
Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки під час розгляду вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але й у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити певні дії після скасування його адміністративного акта.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верхового Суду від 22.06.2023 року у справі № 480/4288/21, від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не мав жодних підстав для відмови у підтвердженні позивачу статусу платника єдиного податку на 2026 рік.
Враховуючи, що відповідач вже використав наявні у нього повноваження, а результат такого використання визнаний судом протиправним, при цьому судом констатовано існування правових підстав для реєстрації позивача платником єдиного податку четвертої групи, зобов`язання відповідача - ГУ ДПС у Харківській області, поновити таку реєстрацію не є втручанням в дискреційні повноваження останнього, оскільки інших правомірних варіантів поведінки у відповідача не існує.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ДПС в Харківській області внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ «Агроком» як платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік, суд вказує, що, відповідно до наказу ДПС України від 15.12.2020 №728 “Про функціональні повноваження структурних підрозділів апарату та територіальних органів ДПС”, ДПС України безпосередньо не здійснює функцій з обліку платників податків, натомість, функції щодо реєстрації платників єдиного податку та надання витягу з реєстру платників єдиного податку здійснюється територіальними органами ДПС.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій ГУ ДПС у Харківській області щодо відмови у підтвердженні ТОВ «Агроком» статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2025 рік та зобов`язання ГУ ДПС у Харківській області поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік у реєстрі платників єдиного податку шляхом включення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку .
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ДПС у Харківській області з невизнання як податкової звітності поданих ТОВ «Агроком» податкових декларацій, розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва та зобов`язання прийняти та зареєструвати датою їх фактичного отримання податковим органом, суд зазначає таке.
Відповідно до пп. 19-1.1.1.-19-1.1.2. п. 19-1.1. ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.
За п. 48.7. ст. 48 Податкового кодексу України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.
Підпунктом 75.1.1. пункту 75.1. ст. 75 Податкового кодексу України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Згідно з п. 76.1. ст. 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Під час проведення камеральної перевірки згода платника податків на перевірку та його присутність не обов`язкова.
Відповідно до п. 49.15 ст. 49 ПК України, податкова декларація вважається неподаною за умови порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48, абзаців першого - третього пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу та надання або надсилання контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації, зокрема засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" для податкових декларацій, поданих у такий спосіб.
Матеріали справи не містять доказів того, що подана позивачем податкова звітність за результатами камеральної перевірки подана із порушеннями, визначеними ПК України, що, власне, і не заперечувалось відповідачами.
Фактично, єдиною підставою для присвоєння податковій звітності позивача статусу "не визнано як податкова звітність" слугував висновок контролюючого органу про відмову у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік, що визнано судом протиправним, отже, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.
Відтак, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову ТОВ «Агроком».
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд вказує, що згідно з вимогами ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.
Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина,її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком" (пров. Київський, буд. 3,с. Верхньоводяне,Харківська обл., Лозівський р-н,64841, код ЄДРПОУ30501919) до Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, код ЄДРПОУ43983495) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії –задовольнити. 
Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо відмови у підтвердженні ТОВ “АГРОКОМ” (код ЄДРПОУ 30501919) статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ТОВ “АГРОКОМ” (код ЄДРПОУ 30501919) як платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік.
Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області з фактичного невизнання як податкової звітності поданих ТОВ “АГРОКОМ”:
податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік за типом “звітна”, включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2025 рік, № 9002082585 від 15.01.2026;
Розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва за типом “звітний новий” за 2025 рік № 9034827339 від 18.02.2026;
податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік за типом “загальна звітна”, включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2025 рік, № 9002083247 від 15.01.2026.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області прийняти та зареєструвати датами їх фактичного отримання податковим органом подані ТОВ “АГРОКОМ”:
податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік за типом “звітна”, включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2025 рік, № 9002082585 від 15.01.2026;
Розрахунок частки сільськогосподарського товаро - виробництва за типом “звітний новий” за 2025 рік № 9034827339 від 18.02.2026;
податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2026 рік за типом “загальна звітна”, включаючи Додаток 1 - Відомість про наявність земельних ділянок, Додаток 3 - Розрахунок загального мінімального податкового зобов`язання за податковий (звітний) 2025 рік, № 9002083247 від 15.01.2026.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, код ЄДРПОУ43983495)на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроком" (пров. Київський, буд. 3,с. Верхньоводяне,Харківська обл., Лозівський р-н,64841, код ЄДРПОУ30501919) сплачений судовий збір в розмірі 6656 (шість тисяч шістьсот п`ятдесят шість) грн.00 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.