Справа № 589/4551/25
Провадження № 2/589/1319/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року | м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого судді Темірова Ч.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА», звернувшись до суду з позовною заявою, просить стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит № 7889780425 від 20.04.2025 року в розмірі 23200 грн, з яких: 5000 грн 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту; 7450 грн.00 коп. – заборгованість за процентами; 750 грн.00 коп. - комісія за надання кредиту; 10000 грн 00 коп. – неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/або прострочення сплати процентів. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів та комісії за вказаним договором.
Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення осіб, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.
Вказана ухвала двічі надсилалася відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, за якою останній зареєстрований, поштові відправлення повернуті востаннє з відміткою «за закінченням терміну зберігання», яка проставлена 25.12.2025 року, що відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України слід вважати днем вручення цього судового рішення. 
Станом на 15.09.2026 року відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.
Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходили. За відсутності таких клопотань, суд, у відповідності до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу за наявними у ній матеріалами.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20.04.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» (після зміни найменування ТОВ «ІННОВА-НОВА», Кредитодавець) і ОСОБА_1 (Позичальник), було укладено договір надання грошових коштів у кредит № 7889780425 (далі - Договір). Відповідно до умов цього договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит у гривні в розмірі 5000 грн на споживчі (особисті) потреби на строк 360 днів (до 15.04.2026) шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 , а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту, яка становить 15% від суми наданого кредиту, проценти за користування кредитом за стандартною процентною ставкою: 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 днів з дати укладення цього договору; 0.87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора «5752», у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін.
Наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами вищевказаного договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, уклавши його у належній формі, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Кредитодавець виконав свої зобов`язання відповідно до умов договору, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача №  НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №20198-1354-209918432 від 20.04.2025 року та рухом коштів по картці від 01.12.2025, наданою АТ «УніверсалБанк» на запит суду. 
Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. 
Згідно з п. 4 ч.1 ст 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються також комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
Але всупереч наведеним умовам договору та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за цим договору не виконував, у визначені цим договором строки кредит, проценти та комісію не сплатив. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ІННОВА-НОВА» за договором станом на 15.09.2025 року, заборгованість відповідача складає 23200 грн, з яких: 5000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 7450 грн. – сума заборгованості за процентами; 750 грн. – сума заборгованості за комісією, 10000 грн - неустойка. 
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконала, що виявилося у неповерненні кредитних коштів, несплаті процентів та комісії за їх користування, строк повернення яких на момент розгляду справи настав, з огляду на що, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: 5000,00 грн. – суми заборгованості за основною сумою боргу; 7450 грн. – суми заборгованості за процентами; 750 грн. – суми заборгованості за комісією, що складає 13200 грн, є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. 
Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Відповідач в даній справі не скористалась своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву з правовим обґрунтуванням своїх заперечень, доказів на їх підтвердження.
Таким чином, на думку суду, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості ОСОБА_1 у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем.
Разом з тим, у суду відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення заборгованості за неустойкою у розмірі 10000 грн, з огляду на наступне.
З 24.02.2022р. на всій території України запроваджений воєнний стан, який діє до тепер.
Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив, що пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачає, що під час воєнного стану не сплачується неустойка (штраф, пеня) та інші платежі за прострочення сплати за кредитним договором (договором позики). В цій постанові касаційний суд розкрив питання про те, на які договори та які випадки поширюється цей пункт. Зокрема, такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит. За вказаною нормою в такому випадку позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
З огляду на викладене, суд вважає, що заявлена до стягнення позивачем заборгованість за неустойкою, нарахованою у період воєнного стану за кредитним договором у сумі 10000 грн є неправомірною і така підлягає списанню, а відтак вимоги про її стягнення задоволенню не підлягають.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА» заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню частково в сумі 13200 грн.
Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1378 грн 35 коп. 
Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, - 

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» (розташованого за адресою: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 10, офіс 5, ЄДРПОУ 44127243) заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит № 7889780425 від 20.04.2025 року в розмірі 13200 (тридцять тисяч двісті) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» (розташованого за адресою: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 10, офіс 5, ЄДРПОУ 44127243) суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 35 коп. 
В іншій частині позову відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.  

Суддя | Ч.М.Теміров