Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року | справа № 580/6190/26
| м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивачка) подала позов до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі – відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області від 15 грудня 2025 року № 231750002857 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на пільгових умовах за Списком № 2;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за Списком № 2 періоди роботи із 23 липня 2001 року по 15 липня 2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити з 09 грудня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначив, що позивачка у період із 23 липня 2001 року по 15 липня 2020 року виконувала роботу з прийому хворих на заразну активну та хіміорезистентну форму туберкульозу займаючи посаду медичної сестри поліклініки фтизіатричного кабінету, а тому має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв`язку з досягненням віку та наявністю необхідного спеціального стажу, який підтверджений відповідними доказами, проте відповідач відмовив у призначенні пенсії.
Ухвалою від 02 липня 2026 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
14.07.2026 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, у якому представниця відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 ОСОБА_1 працювала із 10.04.2000 медсестрою інфекційного відділення, із 23.07.2001 – медсестрою по обслуговуванню туберкульозних хворих, із 01.01.2003 до 31.05.2021 – сестрою медичною поліклініки фтизіатричного кабінету (із 15.07.2020 на 0,5 ставки). Згідно з актом перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії від 09 жовтня 2025 року № 2300-0905-1/4669 матеріали атестації робочого місця за умовами праці сестри медичної поліклініки фтизіатричного кабінету за період із 2001 року по 2018 рік відсутні у зв`язку з тим, що зазначена посада не підлягала атестації. Наказом головного лікаря Маньківської центральної районної лікарні від 01 серпня 2019 року № 59 «По результатам атестації робочих місць за умовами праці» підтверджено право (вперше) на пільгове пенсійне забезпечення за списком № 2, зокрема зазначена посада – «сестра медична фтизіатричного кабінету поліклініки». До пільгового стажу за списком № 2 не зараховано період з 01.08.2014 до 14.07.2020 як 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати (01.08.2019), та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383. Повторно розглянувши заяву позивача з доданими до неї документами та з урахуванням листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області № 2300-0303-9/1634, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області встановлено, що пільговий стаж становить 05 років 09 місяців 23 днів у зв`язку з чим було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд зазначає таке.
Суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 09.12.2025 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Станом на час подання заяви позивачці виповнилося повних 55 років.
До заяви позивачка додала, зокрема, довідку Комунального некомерційного підприємства «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради Черкаської області від 03.11.2025 № 350 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до якої ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Маньківській центральній районній лікарні за період із 23 липня 2001 року по 15 липня 2020 року на посаді сестра медична поліклініки/фтизіатричного кабінету що передбачена Списком 2 розділ XXIV, код КП 3231. Пільговий стаж складає - 18 років 8 місяців 22 дні.
Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуло Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області та рішенням від 15.12.2025 № 231750002857 відмовило у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У рішенні відповідач вказав, що до пільгового стажу за Списком № 2 не зараховано згідно довідки від 03.11.2025 № 350, скільки відсутні накази про проведення атестації робочих місць.
Рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачка вважає протиправним, а тому звернулася в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 (далі – Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.
У тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.
Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. У разі відсутності трудової книжки, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.
Відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 позивачка:
- з 10.04.2000 зарахована у Маньківську районну лікарню на 0,75 ставки медсестри інфекційного відділення на час декретної відпустки медсестри ОСОБА_2 . Підстава: Наказ № 46 від 06.04.2000; 
- 23.07.2001 переведена медсестрою по обслуговуванню туберкульозних хворих. Підстава: Наказ № 89 від 23.07.2001; 
- 01.01.2003 прийнято на посаду сестри медичної поліклініки (фтизіатричного кабінету) в порядку переведення. Підстава: Наказ № 179 від 31.12.2002;
04.09.2019 Маньківська центральна районна лікарня реорганізована у комунальне некомерційне підприємство «Маньківська центральна районна лікарня» Маньківської районної ради. Підстава: Рішення Маньківської райради від 08.08.2019 № 38-1/VI. 
- 15.07.2020 переведена на 0,5 ставки посади сестри медичної поліклініки (фтизіатричного кабінету). Підстава: Наказ № 629 від 14.07.2020;
22.01.2021 КНП «Маньківська центральна районна лікарня» реорганізована у КНП «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради Черкаської області. Підстава: Рішення Маньківської селищної ради від 23.12.2020 № 3-10/VIII. 
- 31.05.2021 звільнена у зв`язку із скороченням штату працівників, п.1 ст. 40 КЗпП України. Підстава: Наказ від 31.05.2021 № 66.
Вказані відомості підтверджуються довідкою Комунального некомерційного підприємства «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради Черкаської області від 03.11.2025 № 350 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до якої ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Маньківській центральній районній лікарні за період із 23 липня 2001 року по 15 липня 2020 року на посаді сестра медична поліклініки/фтизіатричного кабінету що передбачена Списком 2 розділ XXIV, код КП 3231 та виконувала прийом хворих на заразну активну та хіміорезистентну форму туберкульозу. Проводила забір харкотиння хворих для лабораторних досліджень. Пільговий стаж складає - 18 років 8 місяців 22 дні.
Суд зазначає, що у вказані періоди роботи позивачки були чинними:
- список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженим постановою КМУ від 11 березня 1994 № 162. У розділі XXIV Установи охорони здоров`я і соціального забезпечення Списку № 2 визначено, що його дія поширюється на робітників, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних установах, відділеннях, кабінетах (середній медичний персонал - 2260000а);
- список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженим постановою КМУ від 16 січня 2003 № 36. У розділі XXIV Охорона здоров`я та соціальна допомога Списку № 2 визначено, що його дія поширюється на робітників, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних установах, відділеннях, кабінетах (24а);
- список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461. У розділі XXIV Охорона здоров`я та соціальна допомога Списку № 2 визначено, що його дія поширюється на працівників, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах, відділеннях, кабінетах.
Суд врахував, що довідка від 03.11.2025 № 350, видана КПН «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради Черкаської області підтверджує пільговий характер роботи позивачки за списком № 2, оскільки містить відомості про характер роботи позивачки (виконувала прийом хворих на заразну активну та хіміорезистентну форму туберкульозу. Проводила забір харкотиння хворих для лабораторних досліджень). 
Отже, робота позивачки у період з 23.07.2001 до 15.07.2020 відноситься до робіт із шкідливими і важкими умовами праці, робота на яких дає право на пенсію на пільгових умовах за Списками № 2 зазначених постанов.
Суд врахував, що у вказаній довідці є посилання на відповідні первинні документи, як на підстави внесення записів, довідка засвідчена підписами уповноважених осіб та печаткою КПН «Маньківська багатопрофільна лікарня» Маньківської селищної ради Черкаської області, не містить виправлень, підчисток, тобто оформлена належним чином, що не викликає у суду сумнівів у достовірності зазначених у ній відомостей.
Відмову відповідача у зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу позивачки з підстав відсутності наказів про атестацію робочих місць суд вважає необґрунтованою, оскільки наявний у матеріалах справи витяг із наказу від 01.08.2019 № 59 про результати атестації робочих місць за умовами праці (а.с. 26) підтверджують право на пільгове пенсійне забезпечення за характером роботи позивачки.
Суд зазначає, що відсутність атестації робочого місця кожні 5 років, на чому наголошує відповідач, в спірному випадку не обмежує право позивачки на зарахування стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, адже відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що період роботи позивачки з 23.07.2001 до 15.07.2020 має бути зарахований до пільгового стажу роботи позивачки за Списком № 2, оскільки вони підтверджені належними та допустимими доказами.
З урахуванням зазначеного, суд констатує наявність у позивачки пільгового стажу за Списком № 2 у обсязі значно більшому за необхідні 10 років та вважає, що спірне рішення відповідача є протиправним, у зв`язку із чим його належить скасувати.
Під час вирішення питання щодо призначення позивачці пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 суд врахував, що підставою для відмови у призначенні позивачці пенсії відповідач вказав лише відсутність пільгового стажу. Відповідач підтвердив обсяг страхового стажу позивачки 38 років 09 місяців 14 день. Вік позивачки станом на час звернення за пенсією – 55 років 2 місяці.
Враховуючі визначені п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV підстави та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, а також наявність у позивачки усіх необхідних умов для призначення пенсії на пільгових умовах – вік та стаж (загальний і спеціальний), суд дійшов висновку, що вирішення питання призначення пенсії у цьому випадку не є дискреційним повноваженням органу Пенсійного фонду України.
Щодо дати з якої позивачка набула право на призначення пенсії, суд врахував таке.
Відповідно до ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Суд встановив, що позивачка досягла віку 55 років 01.10.2025, із заявою про призначення пенсії позивачка звернулася до органу Пенсійного фонду України 09.12.2026, тобто в межах тримісячного строку із дня досягнення нею 55 років, у зв`язку із чим суд доходить висновку, що позивачка має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV з наступного дня після досягнення пенсійного віку – 02.10.2025.
Суд також врахував, що відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі – Порядок 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно з п. 4.10 Порядку 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, для здійснення виплати пенсії.
Отже, у спірних правовідносинах прийняття рішення про призначення пенсії має здійснюватися структурним підрозділом органу пенсійного фонду, на який за принципом екстериторіальності розподілено заяву пенсіонера.
На необхідності вчинення дій зобов`язального характеру територіальним органом Пенсійного фонду України, визначеним за принципом екстериторіальності також наголосив Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2024 року у справі № 500/1216/23.
Отже, суд вважає, що у цьому випадку належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (як орган, який прийняв протиправне рішення) прийняти рішення про призначення позивачці з 02.10.2025 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно із статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 15.12.2025 № 231750002857 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області прийняти рішення про призначення з 02.10.2025 ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивачка – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );
2) відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська обл., Луцький р-н, м. Луцьк, майдан Київський майдан, 6, код ЄДРПОУ 13358826).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 02.09.2026.

Суддя | Василь ГАВРИЛЮК