СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року м. Харків Справа № 917/2290/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Демідова П.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О., при секретарі судового засідання Курило Є.П., розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Лейківпісок” (вх.1619П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.06.2026 у справі №917/2290/25

за позовом: Гоголівської селищної ради, Полтавська область, Миргородський район, сел. Гоголеве, 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Лейківпісок”, Полтавська область, Миргородський район, с. Матяшівка, 
про стягнення суми основного боргу та розірвання договору,

та зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Лейківпісок”, Полтавська область, Миргородський район, с. Матяшівка,
до відповідача за зустрічним позовом: Гоголівської селищної ради, Полтавська область, Миргородський район, сел. Гоголеве,
про визнання недійсним договору,

Представники сторін згідно з протоколом судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Гоголівська селищна рада звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛЕЙКІВПІСОК”, в якому просить:
- стягнути заборгованість за договором оренди землі (земельна ділянка, кадастровий номер 5320282920:00:002:1074, площею 9,9481 га, розташована за межами населених пунктів на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області) від 25.01.2022 року, укладеного Гоголівською селищною радою і Товариством з обмеженою відповідальністю “ЛЕЙКІВПІСОК”, зареєстрований 21.04.2023 державним реєстратором виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавської області Веременич Д. С., за період з 20.04.2023 по 30.09.2025 в сумі 1 364 886,09 грн (один мільйон триста шістдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят шість гривень 09 копійок), з яких: за 2023 рік - 8 401,27 грн, за 2024 рік - 14 399,90 грн, за 2025 рік - 1 342 084,92 грн;
- розірвати договір оренди землі (земельна ділянка, кадастровий номер 5320282920:00:002:1074, площею 9,9481 га, розташованої за межами населених пунктів на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області) від 25.01.2022, укладений Гоголівською селищною радою і Товариством з обмеженою відповідальністю “ЛЕЙКІВПІСОК”, зареєстрований 21.04.2023 державним реєстратором виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради, Полтавської області Веременич Д. С.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється від підписання додаткової угоди про зміну розміру орендної плати після затвердження рішенням селищної ради від 10.10.2023 нової технічної документації з нормативної грошової оцінки (НГО) земельної ділянки (кадастровий номер 5320282920:00:002:1074), яка набрала чинності 01.01.2025. Внаслідок цього відповідач продовжував сплачувати орендну плату за старою оцінкою, що призвело до виникнення значної заборгованості. Оскільки недоплата є систематичною та тривалою, позивач також просить розірвати договір оренди землі на підставі статті 651 Цивільного кодексу України та статті 141 Земельного кодексу України.
ТОВ “ЛЕЙКІВПІСОК” (відповідач за первісним позовом) заперечуючи проти первісного позову подало зустрічний позов, у якому просить визнати договір оренди землі від 25.01.2022 недійсним та стягнути з Гоголівської селищної ради 11 376,37 грн надмірно сплаченої орендної плати. 
Зустрічний позов обґрунтовано тим, що Товариство є гірничодобувним підприємством, яке володіє спеціальним дозволом на користування надрами № 4625 від 18.12.2007 та, на його думку, встановлення Селищною радою орендної плати в розмірі 12 % від НГО не відповідає положенням пункту 284.4 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент укладення договору), згідно з якими плата за землю для гірничодобувних підприємств справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до закону. Відповідач вважає, що оскільки ця істотна умова договору суперечить імперативним нормам права, договір оренди є недійсним у цілому.
Господарський суд Полтавської області (суддя Д. Сірош) рішенням від 10.06.2026 (повне рішення складено 07.07.2026 у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному) первісний позов задовольнив; стягнув заборгованість за договором оренди землі (земельна ділянка, кадастровий номер 5320282920:00:002:1074, площею 9,9481 га, розташована за межами населених пунктів на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області) від 25.01.2022, укладеного Гоголівською селищною радою і Товариством з обмеженою відповідальністю “ЛЕЙКІВПІСОК”, зареєстрований 21.04.2023 державним реєстратором виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавської області Веременич Д. С., за період з 20.04.2023 по 30.09.2025 в сумі 1 364 886,09 грн (один мільйон триста шістдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят шість гривень 09 копійок), з яких: за 2023 рік - 8 401,27 грн, за 2024 рік - 14 399,90 грн, за 2025 рік - 1 342 084,92 грн; розірвав договір оренди землі (земельна ділянка, кадастровий номер 5320282920:00:022:1074, площею 9,9481 га, розташованої за межами населених пунктів на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області) від 25.01.2022, укладений Гоголівською селищною радою і Товариством з обмеженою відповідальністю “ЛЕЙКІВПІСОК”, зареєстрований 21.04.2023 державним реєстратором виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради, Полтавської області Веременич Д. С.; стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛЕЙКІВПІСОК” на користь Гоголівської селищної ради 16 378,63 грн судового збору; в зустрічному позові відмовив.
Мотивуючи ухвалене рішення суд першої інстанції зазначив, що: нормативна грошова оцінка земель встановлюється шляхом затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, яка здійснюється відповідною сільською, селищною, міською радою та зазначене імперативне регулювання унеможливлює встановлення нормативної грошової оцінки земельних ділянок договором, зокрема договором між органом місцевого самоврядування і орендарем; обов`язковість врахування нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності під час визначення розміру орендної плати встановлена законом та у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності змінюється також розмір орендної плати. Суд зауважив, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є юридичним фактом, який безпосередньо впливає на розмір орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до цієї оцінки, і автоматично змінює права та обов`язки сторін договору оренди в силу закону, у зв`язку з чим, саме стягнення різниці в орендній платі, розрахованої за оновленою нормативною грошовою оцінкою, а не позов про визнання укладеною додаткової угоди, є належним та ефективним способом захисту порушеного права орендодавця. Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив його правильність та відповідність нормам чинного законодавства, та враховуючи, що факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань зі сплати орендних платежів підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовується, дійшов висновку про задоволення первісного позову в частині стягнення заборгованості. Задовольняючи вимогу про розірвання договору суд зазначив, що відповідач допускав неповну сплату орендної плати, чим істотно порушив умови договору, оскільки вказане призвело до істотного зменшення надходжень до бюджету та позбавлення орендодавця очікуваного економічного результату від договору. Суд врахував, що Гоголівська селищна рада неодноразово зверталася до орендаря з листами щодо необхідності розроблення технічної документації з нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, укладення додаткової угоди про приведення умов договору у відповідності до нової оцінки, проте звернення залишилися без реагування, що свідчить про умисне ухилення відповідача від виконання договірних зобов`язань. В задоволенні зустрічних позовних вимог суд відмовив, посилаючись на те, що: погоджена сторонами ставка 12 % знаходиться у межах, чітко визначених спеціальною статтею Податкового кодексу України, яка регулює саме орендну плату; жодна норма чинного законодавства не зобов`язує орган місцевого самоврядування (орендодавця) при укладенні договору оренди землі встановлювати розмір орендної плати виключно у прив`язці до пільгової ставки земельного податку, передбаченої пунктом 284.4 Податкового кодексу України; підписуючи договір, ТОВ “Лейківпісок” погодилося з цими умовами без жодних зауважень, протоколів розбіжностей чи оскаржень рішень ради та тривалий час користувалося земельною ділянкою, здійснювало господарську діяльність кар`єру та частково сплачувало орендну плату, визнаючи цим дійсність та обов`язковість договору. Суд зауважив, що за наявності права на застосування пільгового розміру необхідним є внесення змін до договору в установленому законом порядку, натомість у цій справі позивач за зустрічним позовом звернувся з іншим способом захисту - визнання договору недійсним та стягнення надмірно сплаченої орендної плати, що суперечить як змісту пункту 284.4 Податкового кодексу України, так і судовій практиці, на яку сам позивач за зустрічним позовом посилається, оскільки Податковий кодекс не передбачає автоматичної зміни умов договору оренди землі та не встановлює його недійсності у разі визначення сторонами іншого розміру орендної плати. Суд звернув увагу на те, що сторони укладали договір оренди в умовах чинного податкового регулювання, яке не зазнало змін після укладення договору у частині застосування положень пункту 284.4 статті 284 Податкового кодексу України, відтак у цьому випадку відсутній той юридичний факт, на який звернув увагу Верховний Суд у постанові від 10.09.2019 у справі №904/3714/18, а саме зміна законодавчого регулювання, яка могла б зумовлювати необхідність приведення умов договору оренди у відповідність до нових вимог закону. Суд врахував, що позивач за зустрічним позовом не ініціював внесення змін до договору оренди, не звертався до Гоголівської селищної ради із пропозиціями щодо перегляду розміру орендної плати та не заявляв вимог про внесення змін до договору у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач за зустрічним позовом, не спростовують правомірності дій Гоголівської селищної ради при прийнятті рішення від 04.03.2026 та укладенні договору оренди від 17.12.2021 і не свідчать про наявність підстав для перегляду, погоджених сторонами умов договору, або визнання їх недійсними. В частині вимог про повернення коштів суд зазначив, що в умовах відмови у задоволенні основної вимоги про недійсність договору відсутні підстави для задоволення похідної вимоги про повернення надмірно сплачених коштів.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Лейківпісок”, не погоджуючись з вказаним рішенням, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, а також порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить: скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 10.06.2026 у справі № 917/2290/25 в частині вирішення первісного позову Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю, а саме: відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості за договором оренди землі від 25.01.2022 за період з 20.04.2023 по 30.09.2025 в сумі 1 364 886,09 грн; відмовити у задоволенні позовної вимоги про розірвання договору оренди землі від 25.01.2022; задовольнити клопотання про прийняття додаткових доказів, що подається одночасно з цією апеляційною скаргою, та прийняти додаткові докази, зазначені у цьому клопотанні; стягнути з Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області усі понесені Товариством судові витрати у цій справі; заяву щодо вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення задовольнити; забезпечити участь представника у всіх судових засіданнях у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу заявник зазначає, що:
- суд вирішив спір щодо земельної ділянки, яка не є об`єктом договору оренди, оскільки позивач просив стягнути заборгованість та розірвати договір земельної ділянки з кадастровим номером 5320282920:00:022:1074, а суд задовольнив вимоги щодо ділянки з номером 5320282920:00:002:1074;
- розрахунок покладений в основу рішення є недостовірним, оскільки нарахування за 2025 рік здійснено за повні 12 місяців, а заявлений період стягнення за вказаний рік по 30.09.2025; нормативно грошова оцінка в розмірі 11 212 176,14грн внесена до Державного земельного кадастру 24.02.2025, а позивач здійснює нарахування з 01.01.2025, при цьому, рада у власному рішенні від 10.10.2023 зазначила, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки, що вводиться в дію з 01.01.2025 складатиме 9 525 091,87грн, а сума орендної плати 1 143 011,02грн в рік; коефіцієнти індексації застосовані двічі; розрахунок за 2023 та 2024 роки побудований на ставці 5% з посиланням на п.277.1 ст.277 ПКУ, проте вказана ставка підлягає застосуванню виключно до земельних ділянок нормативно грошову оцінку (НГО) яких не проведено, проте НГО спірної земельної ділянки проведена 13.04.2023, що підтверджується витягом з Державного земельної кадастру; позивач занизив суму зарахованих платежів за 2023 рік та заборгованість зі сплати орендної плати відсутня, має місце переплата;
- застосування позивачем НГО одиниці площі ріллі для обчислення орендної плати за 2023-2024 не має правових підстав, оскільки проведена НГО земельної ділянки 13.04.2023 складає 20 783,89грн, що виключає, на його думку, застосування методики розрахунку позивача, до того ж скаржник є гірничодобувним підприємством та відповідно до положень п.284.4 ст.284 ПКУ плата за землю має справлятись у розмірі 25 відсотків податку;
- Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 14.04.2026 у справі №440/15766/25 (яке наразі оскаржується в апеляційному порядку) визнав рішення Гоголівської селищної ради від 10.10.2023, яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки протиправним та нечинним в повному обсязі з моменту його прийняття; разом з тим незалежно від результату розгляду, заявник наголошує, що суд зобов`язаний був перевірити правомірність нормативної грошової оцінки;
- розірвання договору оренди землі є безпідставним, оскільки скаржник у серпні 2025 року направляв позивачу листом примірник додаткової угоди №1 до договору та його отримання підтверджується рішенням ради від 10.10.2025 за результатами розгляду якого відмовлено у зміні нормативної грошової оцінки земельної ділянки з 12% на 3%, крім того заявник зазначає, що він звертався до позивача у листопаді 2025 з проханням застосувати положення п.284,4 ст.284 ПКУ при обчисленні орендної плати;
- додаткова угода в редакції Селищної ради не могла бути підписана уповноваженою особою орендаря, оскільки в реквізитах сторін угоди визначено директора, повноваження якого були припинені;
- суд обґрунтував розірвання посиланням на пункти 33 та 36 договору, яких не існує, оскільки укладений між сторонами договір містить 32 пункти, крім того застосована судом ст.782 ЦК України не підлягала застосуванню так як орендарем регулярно вносилась орендна плата, тобто така обов`язкова умова як несплата відсутня, та вказана норма передбачає право на односторонню відмову від договору, а не його розірвання за рішенням суду. Заявник наголошує, що припинення права оренди на діючий піщаний кар`єр за наявності регулярних платежів, переплати за договором та добросовісного спору про розмір орендної плати є непропорційним заходом, що покладає на товариство індивідуальний та надмірний тягар;
- щодо порушення норм процесуального права, заявник зазначає, що суд першої інстанції не зупинив провадження відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України хоча був повідомлений про наявність адміністративної справи №440/15766/25 та не надав оцінки доводам відзиву та обставинам справи, зокрема щодо: витягу з Державного земельного кадастру №НВ-6300238502023 від 20.04.2023; оскарження рішення Селищної ради від 10.10.2023 у справі №440/15766/25; рішень органів місцевого самоврядування про встановлення ставок земельного податку; чотирнадцяти платіжних інструкцій, які підтверджують регулярність внесення орендної плати. Крім того, вимогу про розірвання договору прийнято до розгляду за відсутності сплаченого судового збору.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2026 для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Лейківпісок” (вх.1619П) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Демідова П.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О.
Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 03.08.2026 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лейківпісок» (вх.1619П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.06.2026 у справі №917/2290/25; призначив розгляд апеляційної скарги на 08 вересня 2026 у приміщенні суду; встановив учасникам справи термін до 14.08.2026 (включно) подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання та письмові пояснення з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження; заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лейківпісок» про участь в режимі відеоконференції у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задовольнив частково; визначив судове засідання, призначене на 08.09.2026, провести в приміщенні суду за участю в режимі відеоконференції представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лейківпісок»; витребував у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/2290/25. 
Копія вказаної ухвали направлена до електронних кабінетів сторін у справі.
Відповідно до ч.1 ст.285 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) судові рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.
Частиною 6 ст.242 ГПК України, передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. 
Згідно з довідками, сформованими в комп`ютерній програмі “Діловодство спеціалізованого суду” копія ухвали суду від 05.08.2026 доставлена до електронних кабінетів сторін 03.08.2026 після 20:00, у зв`язку з чим, враховуючи положення ч.6 ст.242 ГПК України, копія ухвали вважається врученою 04.08.2026.
Отже, сторони у справі належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження, дату, час та місце розгляду апеляційної скарги заявника.
17.08.2026 матеріали справи №917/2290/25 у 3-х томах надійшли до Східного апеляційного господарського суду.
25.08.2026 від скаржника до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи №917/2290/25 постанови Другого апеляційного господарського суду від 04.08.2026 у справі №440/15766/25. 
07.09.2026 від Гоголівської селищної ради надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи на іншу дату.
Представник скаржника в судове засідання з`явилась, брала участь у засіданні в режимі відеоконференції, підтримала подану апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Розглянувши клопотання позивача про відкладення (перенесення) розгляду справи колегія суддів зазначає наступне.
В поданому клопотанні представник позивача просить відкласти судове засідання, призначене на 08.09.2026 о 12:30год, посилаючись на неможливість забезпечення явки у засідання, у зв`язку з перебуванням на лікарняному по догляду за дитиною. 
В підтвердження зазначеного представником долучено до матеріалів справи довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр медико-санітарної допомоги «Сучасна педіатрія», видану Шинкаренко Марині Анатоліївні, яка перебуває по догляду за хворою дитиною ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за станом здоров`я знаходився на амбулаторному лікуванні з 07.09.2026 по 11.09.2026, з діагнозом ГРВІ.
В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи, посилалась на невідповідність довідки про перебування на лікарняному вимогам діючого законодавства, а також на системне ухилення позивача від участі в судових засіданнях.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України №455 від 13.11.2001 затверджено Інструкцію про порядок видачі документів, які засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (далі - Інструкція).
Розділом 3 Інструкції визначено порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність у зв`язку з доглядом за хворим членом сім`ї, хворою дитиною, дитиною віком до трьох років та дитиною-інвалідом до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за дитиною.
Так, для догляду за хворим членом сім`ї листок непрацездатності видається лікуючим лікарем одному із працюючих членів сім`ї або іншій працюючій особі, що фактично здійснює догляд (п.3.1). Для догляду за дорослим членом сім`ї та хворою дитиною, 
старшою 14 років, при лікуванні в амбулаторно-поліклінічних умовах листок непрацездатності видається на термін до 3 днів. Як виняток, залежно від важкості перебігу захворювання та побутових умов, цей термін може бути продовжений за рішенням ЛКК, а в разі її відсутності - головного лікаря, але не більше 7 календарних днів (п.3.2). Якщо дитина продовжує хворіти, то особі, яка здійснює догляд за хворою дитиною, після закінчення максимального терміну листка непрацездатності, передбаченого законодавством України, видається довідка за формою, встановленою МОЗ України (ф.N 138/0). Довідка про догляд за хворою дитиною видається до одужання дитини від гострого захворювання або досягнення ремісії у разі загострення хронічного захворювання, з продовженням у порядку, передбаченому п.2.2 цієї Інструкції.
При цьому, Наказом МОЗ України № 527 від 28.07.2014 затверджено форму довідки про тимчасове звільнення від роботи по догляду за хворою дитиною та Інструкцію щодо заповнення форми первинної облікової документації № 095-2/о «Довідка № ________ про тимчасове звільнення від роботи по догляду за хворою дитиною».
Надана представником позивача довідка складена у довільній формі, не є довідкою за формою № № 095-2/о та не містить всіх необхідних реквізитів передбачених для такого документу, у зв`язку з чим не може вважатись належним доказом в підтвердження перебуванням на лікарняному по догляду за дитиною. 
Крім того, надане клопотання не містить будь-яких обґрунтувань щодо неможливості участі в судовому засіданні, призначеному на 08.09.2026 іншого представника позивача. 
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку відмовити у задоволенні клопотання позивача про відкладення (перенесення) розгляду справи. 
Розглянувши клопотання скаржника про прийняття додаткових доказів у справі №917/2290/25, яке надійшло разом з апеляційної скаргою, та клопотання від 24.08.2026, колегія суддів зазначає наступне.
В поданому клопотанні, яке надійшло разом з апеляційною скаргою, заявник просить прийняти як додаткові докази у справі №917/2290/25 документи, зазначені в пунктах 2-20 переліку до цього клопотання; долучити до матеріалів справи копію рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2026 у справі 440/15766/25 (пункт 1 переліку додатків); долучити роздруківку рішень Гоголівської селищної ради від 26.04.2022 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території Гоголівської селищної ради на 2023 рік» та від 26.03.2023 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території Гоголівської селищної ради» до матеріалів справи як довідковий матеріал (пункти 21-22 переліку додатків).
Обґрунтування щодо необхідності прийняття документів заявник зазначає окремо за кожною групою.
Так, щодо рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2026 у справі 440/15766/25 скаржник наголошує, що воно не є засобом встановлення фактичних даних, а є актом правосуддя, на нього не поширюються обмеження щодо доказів, встановлені ч.3 ст.269 ГПК України та він долучається як такий, що підтверджує правовий стан акта, покладеного в основу розрахунку Ради. 
Стосовно документів щодо ініціювання Товариством внесення змін до договору (додатки 2-9) скаржник зазначає, що необхідність подання цих документів виникла після ухвалення оскаржуваного рішення, для спростування встановлених судом обставин в якому зроблено висновок про те, що Товариство не ініціювало внесення змін до договору та не зверталось до Ради і з пропозиціями щодо перегляду розміру орендної плати, а також про умисне ухилення відповідача від виконання договірних зобов`язань та про наявність пасивної поведінки відповідача до належного виконання умов договору та вимог законодавства.
Стосовно документів щодо повноважень керівників ТОВ «ЛЕЙКІВПІСОК» (додатки 10-16) заявник зазначає, що вказані документи були подані для спростування висновків суду першої інстанції в частині не підписання представником заявника додаткової угоди, яка була направлена позивачем.
Щодо індивідуальної податкової консультації та звернення до Державної податкової служби України (додатки 17-18) скаржник зауважує, що вказане підтверджує, що питання про правомірність розміру орендної плати Товариство порушило за три місяці до звернення Ради з позовом, а не після звернення як зазначено судом в мотивувальній частині рішення.
Щодо документів на підтвердження повноти внесення орендної плати (додатки 19-20) заявник зазначає, що зазначені документи подаються на підтвердження повноти зарахування платежів до бюджету Гоголівської селищної територіальної громади, у зв`язку з висновком суду першої інстанції про неповну сплату орендної плати, а також у зв`язку із застосуванням судом ч. 1 ст. 782 ЦК України, яка не була предметом доказування в суді першої інстанції. 
Стосовно Рішення Гоголівської селищної ради від 26.04.2022 та від 26.04.2023 про встановлення ставок земельного податку (додатки 21-22) заявник зазначає, що вказані документи є нормативно-правовими актами органу місцевого самоврядування, офіційно оприлюдненим на вебсайті Гоголівської селищної ради, та підлягають застосуванню судом за принципом jura novit curia незалежно від подання його сторонами. 
В клопотанні від 24.08.2026 заявник просить долучити до матеріалів справи № 917/2290/25 постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2026 у справі № 440/15766/25, яку ТОВ «ЛЕЙКІВПІСОК» отримало через підсистему ЄСІТС, посилаючись на те, що об`єктивно не могло подати вказану постанову раніше, оскільки вона була прийнята не лише після ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції у справі № 917/2290/25, а навіть після подання апеляційної скарги Товариством на таке рішення, наголошуючи, що на нього не поширюються обмеження щодо доказів, встановлені ч.3 ст.269 ГПК України та він долучається як такий, що підтверджує правовий стан акта, покладеного в основу розрахунку Ради.
Відповідно до ч.3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач наголошував на тому, що попри неодноразові звернення додаткова угода до договору не була підписана представником відповідача, що свідчить, на його думку, про ухилення орендаря від належного виконання договору та рішень органу місцевого самоврядування. Разом з тим ані у поданому відзиві, ані у зустрічному позові відповідачем не надано будь-яких документів та пояснень з цього приводу. Тобто відповідач не був позбавлений права для спростування вказаних доводів надати документи щодо повноваження керівників до суду першої інстанції як докази неможливості її підписання, що свідчить про відсутність об`єктивних причин такого неподання.
До того ж, колегія суддів звертає увагу заявника, що як зазначені документи так і долучені до матеріалів справи документи щодо ініціювання Товариством внесення змін до договору надані в спростування висновків суду що Товариство не ініціювало внесення змін до договору та не зверталось до Ради із пропозиціями щодо перегляду розміру орендної плати ніяким чином не впливають на суть ухваленого рішення, оскільки ініціювання/неініціювання внесення змін до договору та відсутність/наявність у керівника юридичної особи повноважень на підписання додаткової угоди не є підставами для не стягнення несплаченої в повному обсязі орендної плати та розірвання договору.
Враховуючи зазначене вказані документи не приймаються судом апеляційної інстанції.
Стосовно індивідуальної податкової консультації та звернення до Державної податкової служби України, а також документів на підтвердження повноти внесення орендної плати та рішення Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території Гоголівської селищної ради» від 26.04.2023, колегія суддів наголошує, що в умовах наявності спору щодо розміру орендної плати, а також наполягання в зустрічному позові на тому, що Товариство має сплачувати відповідно до п.284.4 ПКУ 25 відсотків від земельного податку, вказані документи могли бути до суду першої інстанції, що свідчить про відсутність підстав для їх прийняття. 
Колегія суддів враховує, що частина долучених до матеріалів апеляційної скарги копій документів, зокрема витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-99744553412025 від 16.08.2025, додаткова угода №1 від 20.12.2024 до договору оренди землі від 25.01.2022 укладеного між Гоголівською селищною радою та ТОВ «Лейківпісок» (зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав від 21.04.2023 №50009590), довідки Гоголівської селищної територіальної громади про рух коштів за 01.01.2025 по 16.07.2025, за 01.01.2024 по 31.12.2024, за 01.01.2023 по 31.12.2023, за 01.01.2022 по 31.12.2022 в розрізі платників, рішення Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку на території Гоголівської селищної ради на 2023 рік» від 26.04.2022, наявні в матеріалах справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх повторного прийняття. 
Стосовно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2026 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2026 у справі №440/15766/25, колегія суддів враховує, що в умовах ухвалення оскаржуваного рішення у справі 917/2290/25 10.06.2026 заявник мав можливість подати відповідне рішення в адміністративній справі до суду першої інстанції, разом з тим, враховуючи, посилання на означену адміністративну справу у поданому відзиві, беручи до уваги, що будь-яка особа може безоплатно знайти та переглянути тексти судових вироків, постанов чи ухвал через офіційний Єдиний державний реєстр судових рішень, ухвалені рішення та постанова у справі 440/15766/25 мають загальнодоступний характер та можуть бути враховані апеляційним судом під час перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.4).
Переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційним господарським судом враховані обставини, встановлені судом першої інстанції про наступне.
22.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю “ЛЕЙКІВПІСОК” звернулося до голови Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області Даценка Володимира Петровича із листом (вих. № 17) , у якому повідомило, що володіє спеціальним дозволом на користування надрами № 4625 від 18.12.2007, наданим Державною службою геології та надр України з метою видобування пісків, придатних для виробництва силікатної цегли та комірчастих силікатних бетонів, на Лейківському родовищі пісків, розташованому у Великобагачанському районі Полтавської області, приблизно за 0,5 км на південний захід від селища Лейків, на території, яка на цей час адміністративно підпорядкована Гоголівській селищній раді.
Зазначеному зверненню передували обставини, пов`язані з оформленням Товариством права користування надрами та підготовкою до промислової розробки Лейківського родовища піску, які не перебували у сфері повноважень Гоголівської селищної ради, однак зумовили подальше звернення ТОВ “ЛЕЙКІВПІСОК” до органу місцевого самоврядування.
Ураховуючи наведене, ТОВ “ЛЕЙКІВПІСОК” повідомило про намір розпочати промислову розробку Лейківського родовища піску, що розташоване в межах території діяльності Гоголівської селищної ради, у межах наданого спеціального дозволу на користування надрами та просило надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 10,5 га в оренду строком на 49 років зі зміною цільового призначення.
Гоголівська селищна рада Миргородського району Полтавської області позачергової 13 сесії 8-го скликання рішенням від 05.07.2021 надала ТОВ “ЛЕЙКІВПІСОК” дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 10,5 га зі зміною цільового призначення із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення, землі запасу (код за КВЦПЗ 16:00) до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (код за КВЦПЗ 11.01), за видом використання: для розміщення та експлуатації піщаного кар`єру за межами населених пунктів території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області. Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки подати на розгляд та затвердження у встановленому законом порядку.
ТОВ “ЛЕЙКІВПІСОК” листом № 17 від 19.07.2021 звернулося до ФОП Савко О.О., в якому просило виконати роботи по розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення із земель запасу (код 16.00) сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, за межами населених пунктів, зі зміною цільового призначення до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (код 11.01), за видом використання: для розміщення та експлуатації піщаного кар`єру, орієнтовною площею 10,5га. 
За наслідками розробки проєкту землеустрою земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5320282900:00:002:1074. До складу проєкту землеустрою включено, зокрема: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ “ЛЕЙКІВПІСОК”; статут зазначеного товариства; спеціальний дозвіл на користування надрами; інші документи, які подавалися замовником для погодження та розробки проєкту землеустрою.
Згідно з витягом Державного земельного кадастру № НВ-5319169632021 від 01.11.2021 вказану земельну ділянку з кадастровим номером 5320282900:00:002:1074 зареєстровано 01.11.2021; розташована - на території Полтавської області, Миргородського району; цільове призначення – 01.17 земельні ділянки запасу (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянами чи юридичними особами); категорія земель – землі сільськогосподарського призначення; форма власності – комунальна власність; площа земельної ділянки – 9,9481га; розробник проєкту землеустрою - Фізична особа-підприємець Савко Олег Олексійович.
Гоголівська селищна рада Миргородського району Полтавської області позачергової 19-ї сесії 8-го скликання рішенням від 17.12.2021 “Про надання дозволу на укладання договору оренди земельної ділянки ТОВ “ЛЕЙКІВПІСОК”: затвердила проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 5320282900:00:002:1074, площею 9,9481 га, розташованої за межами населених пунктів на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області; змінила цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 5320282900:00:002:1074, площею 9,9481 га, розташованої за межами населених пунктів на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області з земельних ділянок сільськогосподарського призначення (земельні ділянки запасу код 01.17) на земельні ділянки промисловості (для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств, пов`язаних із користуванням надрами код 11.01); надала земельну ділянку з кадастровим номером 5320282900:00:002:1074, площею 9,9481 га, розташованої за межами населених пунктів на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області в оренду ТОВ “ЛЕЙКІВПІСОК” (ідентифікаційний код 38159340) для розміщення та експлуатації піщаного кар`єру строком на 15 (п`ятнадцять) років; вирішила укласти з ТОВ “ЛЕЙКІВПІСОК” договір оренди земельної ділянки площею 9,9481 га, кадастровий номер 5320282900:00:002:1074, для розміщення та експлуатації піщаного кар`єру за межами населених пунктів території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області; встановила орендну плату у розмірі 12 % за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; доручила селищному голові укласти з ТОВ «Лейківпісок» від імені селищної ради договір оренди землі; зобов`язала ТОВ “ЛЕЙКІВПІСОК” зареєструвати договір оренди відповідно до чинного законодавства.
23.12.2021 голова Гоголівської селищної ради Даценко В. П. звернувся до Відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою № 3В-5317089442021 про надання витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів.
Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 5320282900:00:002:1074, площею 9,9481 га, сформованого 23.12.2021 на підставі заяви селищного голови Даценко В. П., визначено нормативну грошову оцінку в сумі 20 783,89 грн.
25.01.2022 між Гоголівською селищною радою Миргородського району Полтавської області в особі селищного голови Даценка В. П. (орендодавець), який діяв на підставі рішення позачергової 19-ї сесії 8-го скликання від 17.12.2021 та Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, та ТОВ “ЛЕЙКІВПІСОК” (ідентифікаційний код 38159340) в особі директора Курічєва С. О. (орендар), який діяв на підставі Статуту, укладено договір оренди земельної ділянки.
Згідно з п.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку площею 9,9481га, кадастровий номер 5320282900:00:002:1074, для розміщення та експлуатації піщаного кар`єру, в тому числі основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами код 11.01, яка розташована за межами населених пунктів на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області. 
Пунктом 2 договору передбачено, що в оренду надається земельна ділянка з кадастровим номером 5320282900:00:002:1074 загальною площею 9,9481га (далі – земельна ділянка) для розміщення та експлуатації піщаного кар`єру, в тому числі для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами. Після підписання цей договір є підставою для фактичної передачі орендодавцем земельної ділянки в користування орендарю.
Нормативно грошова оцінка земельної ділянки, на дату укладення цього договору становить 20 783,89грн (двадцять тисяч сімсот вісімдесят три грн 89 коп.) (п.4 договору). 
Відповідно до п.7 договір укладено на 15 років.
Пунктом 8 договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2494,07 грн;
Згідно з п.п. 9, 10 договору обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати на розрахунковий рахунок Гоголівської селищної ради не пізніше 10 числа, наступного за звітним місяця.
Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки; в інших випадках, передбачених законом (п.11 договору).
Пунктами 23, 24 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та державної реєстрації (п.32 договору). 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер 329859598 від 21.04.2023, право оренди на зазначену земельну ділянку зареєстровано за ТОВ “ЛЕЙКІВПІСОК” 21.04.2023.
Як зазначає позивач, листом вих. № 13-03/943 від 01.05.2023 селищна рада просила відповідача виготовити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що перебуває в оренді Товариства. 
У листі за вих. № 13-03/1215 05.06.2023 селищний голова наголосив, що відповідь на попереднє звернення так і не надійшла, у зв`язку з чим повторно просив розглянути звернення, викладене в листі вих. № 13-03/943 від 01.05.2023 та повідомити про прийняте рішення. В підтвердження направлення кореспонденції на адресу відповідача позивачем долучено копію поштової квитанції.
Оскільки відповіді від орендаря не надійшло селищна рада ініціювала виготовлення технічної документації самостійно.
У зв`язку з чим, Гоголівська селищна рада Миргородського району Полтавської області позачергової 43 сесії 8-го скликання рішенням від 12.07.2023 надала дозвіл на виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 9,9481 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області; доручила селищному голові Даценку В. П. укласти договір на виготовлення технічної документації; технічну документацію подати на затвердження сесії Гоголівської селищної ради.
Позивач зазначає, що для виконання робіт з виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки Гоголівською селищною радою Миргородського району Полтавської області було укладено договір № 8023-БН на виконання робіт з фізичною особою-підприємцем Більчуком Олександром Євгеновичем.
За результатами виконання договору ФОП Більчук О. Є. виготовив технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 9,9481 га, розташованої за межами населених пунктів на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області. Відповідно до виготовленої технічної документації, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 9 525 091,87 грн (дев`ять мільйонів п`ятсот двадцять п`ять тисяч дев`яносто одна гривня вісімдесят сім копійок), що у перерахунку складає 95,75 грн (дев`яносто п`ять гривень, сімдесят п`ять копійок) за 1 квадратний метр.
Гоголівська селищна рада Миргородського району Полтавської області рішенням, ухваленим на позачерговій 46-й сесії 8-го скликання від 10.10.2023, зазначену технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки затвердила.
21.11.2023 листом вих. № 13-03/2508 селищний голова звернувся до Товариства, в якому просив звернутися до Гоголівської селищної ради з метою вирішення питання щодо підвищення розміру орендної плати та підписання додаткової угоди протягом 3 робочих днів, у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 9,9481 кадастровий номер 5320282900:00:002:1074. 
Згідно з рішенням чергової 62-ї сесії 8-го скликання Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 20.12.2024 надано дозвіл на укладання додаткової угоди щодо внесення змін до договору оренди землі від 25.01.2022, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав 21.04.2023, номер запису 50009590, кадастровий номер земельної ділянки 5320282900:00:002:1074 площею 9,9481 га із цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка розташована за межами населених пунктів на території Гоголівської селищної ради у пункті 4,8 та викласти їх в редакції відповідно до додатка №1 до цього рішення (додаток №1 – додаткова угода №1 до договору оренди землі); затверджено проєкт додаткової угоди №1 до договору оренди землі від 25.01.2022 укладеного між Гоголівською селищною радою та ТОВ «Лейківпісок» (зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав 21.04.2023, № 50009590) (додаток №1) 
Позивач з листом №03-13/2518 звернувся до відповідача, в якому просив повернути до Гоголівської селищної ради підписану додаткову угоду. До зазначеного листа долучалися копія договору оренди земельної ділянки від 25.01.2022, копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішення селищної ради з додатками. В підтвердження факту направлення цих документів орендарю долучено поштові квитанції.
Однак, додаткова угода № 1 до договору оренди земельної ділянки не була підписана представниками ТОВ “ЛЕЙКІВПІСОК”.
Представник Ради звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з адвокатським запитом за вих.№1/11-25 від 27.11.2025, в якому просив надати інформацію про значення нормативно грошової оцінки земельної ділянки площею 9,9481 га кадастровий номер 5320282900:00:002:1074 станом на 20.04.2023, на 01.01.2024 та на 01.01.2025, у разі відсутності за конкретний період, що запитується, значення нормативно грошової оцінки повідомити вартість 1 га ріллі по Полтавській області станом на 20.04.2023, на 01.01.2024 та на 01.01.2025. 
Листом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 01.12.2025 № 309/2-25/5 повідомлено, що технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 9,9481 га, кадастровий номер 5320282900:00:002:1074, була затверджена рішенням Гоголівської селищної ради 10.10.2023 року та набрала чинності з 01.01.2025 та у період з 20.04.2023 та протягом 2024 року програмним забезпеченням автоматично сформовані відповіді у вигляді відмови у наданні відомостей з Державного земельного кадастру. З січня 2025 при зверненні сформовано витяг з технічної документації, за яким нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 11 212 176,14 грн також повідомлено, що значення нормативно грошової оцінки за 1 га ріллі, відповідно до загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення по Полтавській області становить станом: на 01.01.2023 (20.04.2023) – 30 390,00грн; 01.01.2024 – 31 939,89грн.
Враховуючи викладене, Селищна рада здійснила розрахунок недоотриманої орендної плати: за 2023 рік недоотримано - 8 401,27 грн, за 2024 рік недоотримано - 14 399,90 грн, за 2025 рік недоотримано - 1 342 084,92 грн та звернулась до суду з цим позовом.
Відповідач заперечуючи проти первісного позову наголошував на відсутності заборгованості з орендної плати та посилався на безпідставність здійснених розрахунків орендної плати з урахуванням нормативно грошової оцінки площі ріллі по області за період з 20.04.2023 по 31.12.2024, в умовах проведення нормативно грошової оцінки саме спірної земельної ділянки, а також неправомірність рішення Ради, яким затверджено нову нормативну грошову оцінку, що, на його думку, свідчить про відсутність підстав для її застосування для розрахунку орендної плати з 01.01.2025 по 30.09.2025. 
За результатами розгляду заявлених вимог суд першої інстанції ухвалив рішення, яким задовольнив первісний позов повністю, а у задоволенні зустрічного позову відмовив, з мотивів, викладених у рішенні.
Враховуючи, що в межах апеляційної скарги заявник оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог за первісним позовом, апеляційний суд розглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія виходить з наступного.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі – ЗК України), Цивільним кодексом України (далі – ЦК України), Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ст. 2 Закону України "Про оренду землі").
Згідно з статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
За приписами ч. 1 ст. 93 ЗК України, яка кореспондується зі ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Частиною 3 статті 22 Закону України "Про оренду землі" визначено, що розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.
У п.п. 14.1.147 ст.14 ст. 14 Податкового кодексу України (далі – ПК України) визначено, що плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Відповідно до п.п. 14.1.136 п.14.1 ст.14 ПК України орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу («Податок на майно») - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.
Отже, орендна плата за користування землею комунальної власності за своїм правовим статусом є обов`язковим платежем у складі податку на майно, який орендар вносить орендодавцю. 
Подвійний статус орендної плати зумовлює ту обставину, що при визначенні її розміру, окрім норм цивільного, земельного законодавства та Закону України «Про оренду землі» необхідно враховувати і вимоги Податкового кодексу України.
Пунктом 271.1 ст.271 ПК України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XII Податкового кодексу України, а у разі якщо нормативну грошову оцінку не проведено - площа земельних ділянок.
У п.288.1 ст.288 ПК України передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Відповідно до п.288.4 ст.288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Згідно з положеннями пп.288.5.1, пп. 288.5.2, пп.288.5.3 п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки; може перевищувати граничний розмір орендної плати (12%), у разі визначення орендаря на конкурентних засадах, тощо.
Відтак при визначенні розміру орендної плати, у випадку передачі в оренду земель комунальної власності, має враховуватися нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства, а річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території, однак і не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки, крім випадків застосування конкурсних заходів щодо оренди землі.
Згідно ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України. Районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання.
Статтею 64 Бюджетного кодексу України передбачено, що до доходів загального фонду бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад належать місцеві податки та збори, що сплачуються (перераховуються) згідно з Податковим кодексом України, у тому числі орендна плата за земельні ділянки.
З аналізу наведених положень чинного законодавства вбачається, що плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною та може змінюватись тільки в порядку та на умовах визначених податковим законодавством.
Згідно із частиною першою статті 15 Закону України “Про оцінку земель” підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
За змістом статті 18 Закону України “Про оцінку земель” нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. 
Порядок затвердження технічної документації з оцінки земель визначений статтею 23 Закону України “Про оцінку земель”.
Рішення рад, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України. За змістом п. 271.2 ст. 271 Податкового кодексу, рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Положення цього пункту не поширюються на рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності, розташованих за межами населених пунктів, які надаються в оренду, нормативна грошова оцінка яких раніше не проводилася та/або не була затверджена в порядку, визначеному законодавством, та за умови, що розмір такої нормативної грошової оцінки земельних ділянок перевищує розмір нормативної грошової оцінки відповідної площі ріллі по області.
Положеннями пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Суд першої інстанції враховуючи, що зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є юридичним фактом, який безпосередньо впливає на розмір орендної плати, визначеної у відсотковому співвідношенні до цієї оцінки, і автоматично змінює права та обов`язки сторін договору оренди в силу закону, беручи до уваги, що ухилення орендаря від підписання додаткової угоди не звільняє його від обов`язку сплачувати плату за землю, виходячи з оновленої НГО, перевіривши наданий позивачем розрахунок, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 1 364 886,09 грн за 2023-2025 роки.
Скаржник у поданій апеляційній скарзі наголошує, що розрахунок покладений в основу рішення є недостовірним з огляду на період стягнення за 2025 рік, розрахунок за який здійснений за 12 місяців замість заявлених 9, застосування подвійних коефіцієнтів, заниження суми оплати за 2023 рік та застосування позивачем НГО одиниці площі ріллі для обчислення орендної плати за 2023-2024 в умовах проведення НГО спірної земельної ділянки. Крім того, скаржник наголошує що він є гірничодобувним підприємством та відповідно до положень п.284.4 ст.284 ПКУ плата за землю має справлятись у розмірі 25 відсотків земельного податку.
Згідно з п.284.4 Податкового кодексу України плата за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу.
За змістом вказаної норми плата за землю справляється у вказаному розмірі за наявності наступних умов: підприємство, має за своїми ознаками належати до гірничих підприємств, оскільки добування корисних копалин є невід`ємною складовою їх статусу; земельна ділянка, надана лише для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин.
Відповідно до ст.1 Гірничого закону України гірнича (гірничодобувна) промисловість- комплекс галузей важкої промисловості з розвідування родовищ корисних копалин, їх видобутку з надр землі та збагачення; гірниче підприємство - цілісний технічно та організаційно відокремлений майновий комплекс засобів і ресурсів для видобутку корисних копалин, будівництва та експлуатації об`єктів із застосуванням гірничих технологій (шахти, рудники, копальні, кар`єри, розрізи, збагачувальні фабрики тощо).
Приписами ст. 19, 24 вказаного Закону передбачено, що гірничі роботи проводяться за спеціальним дозволом (ліцензією) на користування надрами, який видається згідно з законодавством. 
Гірничодобувне підприємство має включати в себе комплекс засобів і ресурсів, які б забезпечували виконання зазначених вимог законодавства. Саме комплекс таких засобів дозволяє здійснювати видобуток корисних копалин.
Надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством України. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених ст. 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів. Місцеві ради при наданні земельної ділянки для розробки родовищ корисних копалин місцевого значення одночасно надають у користування і надра (ст. 18 Кодексу України про надра).
З наявної в матеріалах справи виписки станом на 28.10.2020 та інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Лейківпісок» займається, зокрема, наступними видами економічної діяльності: 08.12 Добування піску, гравію, глин і каоліну (основний); 09.90 Надання допоміжних послуг у сфері добування інших корисних копалин та розроблення кар`єрів. 
Також, матеріали справи містять копії спеціального дозволу Державної служби геології та надр України на користування надрами №4625 від 18.12.2007, дійсного до 18.12.2027 та акту про надання гірничого відводу від 22.10.2018, виданого Управлінням Держпраці у Полтавській області строком до 18.12.2027, в яких визначені координати родовища піску, дозвіл на видобування якого виданий. До дозволу надана угода № 4625 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин місцевого значення, укладена між відповідачем та Державною службою геології та надр України, характеристика ділянки надр та програма робіт з видобування корисних копалин місцевого значення Лейківське родовище піску.
Зі змісту п.1 договору земельна ділянка, на якій позивач проводить свою господарську діяльність, була передана йому в оренду саме для добувної промисловості, оскільки ділянка передавалася для розміщення та експлуатації піщаного кар`єру, в тому числі основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, яка розташована за межами населених пунктів на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області.
Фактів, які спростовують використання спірної земельної ділянки з іншою метою, ніж за цільовим призначенням, судом не встановлено, а доказів на підтвердження протилежного матеріали справи не містять. Факт використання земельної ділянки для видобування корисних копалин та статус відповідача як гірничодобувного підприємства, позивачем не оспорюється.
Колегія суддів враховує, що застосування пункту 284.4 статті 284 ПК України є імперативною нормою, яка підлягає застосуванню за наявності відповідних правових підстав та не залежить від зазначення окремо в договорі, укладеному між сторонами, такої умови, оскільки відповідні положення вже врегульовані нормами Податкового кодексу України та позивач як професійний учасник ринку орендних відносин щодо комунального майна не міг не знати про пільгові умови, які підлягають застосуванню при розрахунку орендної плати для осіб, які відповідають умовам передбаченим вказаною нормою статті.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач є підприємством, яке здійснює видобувну діяльність на наданій в оренду земельній ділянці та підпадає під ознаки гірничодобувного підприємства, у зв`язку з чим на нього розповсюджуються норми п. 284.4 ст. 284 ПК України.
З розрахунків позивача вбачається, що при розрахунку суми орендної плати за 2023-2024 роки ним застосована ставка земельного податку за земельні ділянки, нормативно грошову оцінку яких не проведено – 5%, нормативно грошова оцінка ріллі по Полтавській області на 2023 (30390 грн за 1 га ріллі), на 2024 (31939,89грн за 1 га ріллі) та коефіцієнт індексації НГО на 2023 (1,051), на 2024 (1,12), у зв`язку з чим сума заборгованості з орендної плати за його підрахунками за 2023 рік складає 8401,27грн (з урахуванням часткової оплати в розмірі 3514,07грн), за 2024 рік – 14 399,90грн (з урахуванням часткової оплати в розмірі 3393,57грн).
За розрахунком позивача за 2025 рік заборгованість складає 1 342 084,92грн виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка затверджена сесією Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області 10 жовтня 2023 року (вступила в дію з 01.01.2025 року) – 11212176,14грн та ставки в розмірі 12%, а також з урахуванням часткової оплати в сумі 3376,19грн.
З наявних в матеріалах справи документів та доказів в підтвердження сплати орендної плати вбачається, що сума орендної плати сплачена відповідачем протягом 2023-2025 років складає 10 283,83грн, з розрахунку нормативної грошової оцінки в розмірі 20 783,89грн (витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 5320282900:00:002:1074 від 23.12.2021) та ставки 12%.
Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи заявника щодо здійснення оплати за 2023 рік 4988,14 грн, оскільки надана в підтвердження платіжна інструкція №50 від 02.02.2023 на суму 2494,07 грн в призначені платежу передбачає сплату орендної плати за землю за 2022 рік, який не є предметом розгляду даної справи.
Як вже зазначалось відповідно до вказаної норми плата за землю за земельні ділянки, надані гірничодобувним підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, справляється у розмірі 25 відсотків податку, обчисленого відповідно до статей 274 і 277 цього Кодексу.
Згідно з ст.274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форм власності).
Статтею 277 ПК України передбачено, що ставки земельного податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких не проведено, розташовані за межами населених пунктів або в межах населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від нормативної грошової оцінки площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.
Виходячи з викладеного, орендна плата встановлюється гірничодобувним підприємствам у розмірі 25 відсотків саме ставки земельного податку для такої земельної ділянки, визначеної органом місцевого самоврядування, а не ставки орендної плати, яка була погоджена сторонами у договорі.
Разом з тим, залежно від того чи проведена нормативна грошова оцінка відповідної земельної ділянки ставка податку встановлюється не більше 3% (для земель щодо яких проведена НГО) або не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області (для земель щодо яких не проведена НГО).
Згідно з наявною в матеріалах справи копією витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки 5320282900:00:002:1074 від 23.12.2021 вбачається, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 20 783,89 грн. Вказане свідчить, що нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки була проведена та станом на дату укладення договору складала 20 783,89 грн, що також зазначено в укладеному між сторонами договорі оренди землі.
З наявних в матеріалах справи додатків до рішень Гоголівської селищної ради від 26.04.2022 (на 2023) від 07.04.2023 (на 2024), вбачається, що ставки земельного податку щодо земель промисловості, а саме розміщення та експлуатація основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, що яких проведено нормативно грошову оцінку ставка податку складає 3,000. 
Виходячи з викладеного відповідач, як гірничодобувне підприємство на виконання умов договору, мав сплачувати орендну плату в грошовому вираженні в розмірі 25% від максимальної ставки земельного податку згідно з Податковим кодексом України, яка становить 3%, тобто 0,75 % від її нормативної грошової оцінки (з урахуванням індексації), виходячи із положень пункту 284.4 статті 284 ПК України та пункту 274.1 статті 274 ПК України
Крім того, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙКІВПІСОК" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області в якому просило визнати протиправним та нечинним рішення 46-ї сесії 8-го скликання Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 10.10.2023 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики та іншого призначення 9,9481 га кадастровий номер 5320282900:00:002:1074 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (код 11.01) за межами населеного пункту на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області" в повному обсязі із моменту його прийняття.
Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 14.04.2026 у справі №440/15766/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕЙКІВПІСОК" до Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнив; визнав протиправним та нечинним рішення 46-ї сесії 8-го скликання Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області від 10.10.2023 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики та іншого призначення 9,9481 га кадастровий номер 5320282900:00:002:1074 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами (код 11.01) за межами населеного пункту на території Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області" в повному обсязі із моменту його прийняття.
Другий апеляційний господарський суд постановою від 04.08.2026 у справі №440/15766/25 апеляційну скаргу Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області залишив без задоволення; рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2026 р. по справі № 440/15766/25 залишив без змін.
Виходячи із зазначеного рішення позивача, яким затверджено нову нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки визнано протиправним та нечинним з моменту його прийняття, що свідчить про відсутність підстав для її використання при розрахунку суми орендної плати за 2025 рік.
В умовах наявності нормативно грошової оцінки спірної земельної ділянки, проведеної 23.12.2021 року, п`ятирічний строк дії якої спливає 22.12.2026 року (або раніше, якщо нормативно грошова оцінка проведена у відповідності до вимог закону), судова колегія не може погодитися з позицією позивача, що для розрахунку орендної плати можна застосовувати нормативну грошову оцінку площі ріллі, як для земельної ділянки оцінка якої не проведена.
Отже, вимоги в частині стягнення заборгованості за 2023, 2024 рік суперечать діючому законодавству. 
З вищевикладеного вбачається, що розрахунки позивача не відповідають імперативним приписам пункту 284.4 статті 284 ПК України, оскільки не враховують пільгову ставку, яка підлягала застосуванню під час розрахунку орендної плати та здійснені за 2025 рік з урахуванням нормативної грошової оцінки, яка затверджена протиправним та нечинним рішенням ради, що свідчить про недоведеність наявності заборгованості відповідача перед позивачем у заявленому розмірі в умовах здійснення відповідачем сплати орендної плати без врахування означеної пільги.
Суд першої інстанції будь-якої оцінки статусу підприємства-відповідача в контексті виниклих спірних правовідносин не надав та розглядаючи первісні позовні вимоги виходив з умов договору та права позивача на отримання орендної плати за зміненою нормативною грошовою оцінкою, не врахувавши імперативність застосування передбаченої законом пільги незалежно від її зазначення в договорі та відсутність підстав для застосування нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 2025 рік, що призвело до неповного з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права. 
Враховуючи зазначене та позицію Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладену у постанові від 29.10.2019 у справі № 904/5628/18, колегія суддів дійшла висновку, що вимога позивача в частині стягнення заборгованості за договором оренди землі за період з 20.04.2023 по 30.09.2025 в сумі 1 364 886,09 грн не підлягає задоволенню. 
Стосовно вимоги про розірвання договору.
Позовна вимога про розірвання договору обґрунтована тим, що відповідач продовжував сплачувати орендну плату за її попередньою нормативною грошовою оцінкою, що призвело до істотного зменшення надходжень до бюджету та позбавлення орендодавця очікуваного економічного результату, що, на думку позивача, свідчить про істотне порушення умов договору та є підставою для його розірвання. 
Суд першої інстанції погодився з вказаними доводами позивача та врахувавши, що Гоголівська селищна рада неодноразово зверталася до орендаря з листами щодо необхідності розроблення технічної документації з нової нормативної грошової оцінки земельної ділянки, укладення додаткової угоди про приведення умов договору у відповідності до нової оцінки, а відповідач в свою чергу залишав вказані листи без реагування, дійшов висновку, що відповідач умисно ухиляється від виконання договірних зобов`язань та розірвав договір.
Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком, оскільки встановлені обставини справи свідчать про недоведеність позивачем наявності заборгованості за укладеним договором землі та неправомірність незастосування позивачем як професійним учасником ринку орендних відносин ставки податку у розмірі 25% земельного податку під час розрахунку орендної плати гірничодобувному підприємству в порушення імперативних приписів пункту 284.4 статті 284 ПК України. 
Колегія суддів зауважує, що за відсутності доведеності факту систематичної несплати орендної плати в повному обсязі, враховуючи неправомірність рішення про затвердження нової нормативної грошової оцінки, сам по собі факт нереагування відповідача на листи відповідача не може бути самостійною підставою для розірвання договору. 
Враховуючи зазначене, судова колегія не вбачає підстав для розірвання укладеного між сторонами договору землі в умовах відсутності підтвердження факту істотного порушення умов договору у вигляді сплати орендної плати в неповному обсязі, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.
Колегія суддів відхиляє доводи скаржника, що суд вирішив спір щодо земельної ділянки, яка не є об`єктом договору оренди, оскільки зазначив невірний кадастровий номер у резолютивній частині рішення та вказане, на його думку не є опискою так як в частині вимоги про розірвання суд відтворив зміст позовних вимог, з огляду на те, що зі змісту наявних в матеріалах справи документів вбачається, що спір виник щодо земельної ділянки саме з кадастровим номером 5320282900:00:002:1074, матеріали справи не містять будь-яких документів в підтвердження наявності орендних відносин між сторонами щодо будь-якої іншої земельної ділянки, що виключає будь-який сумнів щодо об`єкта договору оренди з приводу якого виник спір. 
Стосовно порушення норм процесуального права.
Скаржник в поданій апеляційній скарзі зазначив, що судом розглянуто вимогу про розірвання договору за відсутності сплаченого судового збору, проте вказане спростовується наявними в матеріалах справи документами. Так, суд першої інстанції ухвалою від 19.01.2026 позовну заяву залишив без руху, у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору в розмірі 2422,40грн (з урахування коефіцієнту 0,8) за вимогу немайнового характеру - розірвання договору оренди землі. На виконання вимог вказаної ухвали позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №1.500005161.1 від 22.01.2026 про сплату судового збору в розмірі 2422,40грн.
Стосовно доводів заявника про те, що суд першої інстанції, всупереч положенням п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, не зупинив провадження у справі до розгляду адміністративної справи №440/15766/25 в межах якої оскаржувалось рішення позивача про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
Колегія суддів враховує, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, тобто є базою обрахунку орендної плати, тож оскарження рішення, яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки безпосередньо впливає на можливість її використання при здійсненні розрахунків та об`єктивно унеможливлює розгляд справи, оскільки такі обставини встановлюються виключно в межах юрисдикції відповідного адміністративного суду та не можуть бути встановлені в межах господарського судочинства.
Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про доцільність зупинення провадження у справі судом першої інстанції до розгляду адміністративної справи №440/15766/25, про наявність якої суд був повідомлений у відзиві на первісний позов.
Отже, доводи заявника щодо неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, а також порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Відповідно до положень статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду.
Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається на позивача.
При цьому, колегія суддів звертає увагу заявника на те, що за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції сума судового збору підлягала сплаті в розмірі 28 201,55грн, разом з тим, з долучених до матеріалів скарги платіжних інструкцій вбачається, що скаржником сплачено судовий збір в розмірі 28 644,12грн, тобто на 442,57грн більше ніж передбачено законом, у зв`язку з чим заявник не позбавлений права звернутись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про повернення надміру сплаченого судового збору, в порядку передбаченому ст.7 Закону України «Про судовий збір». 
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Лейківпісок” (вх.1619П) на рішення Господарського суду Полтавської області від 10.06.2026 у справі №917/2290/25 – задовольнити.
2.Рішення Господарського суду Полтавської області від 10.06.2026 у справі №917/2290/25 в частині задоволення первісного позову та стягнення судового збору з відповідача – скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у первісному позові відмовити повністю.
3.В іншій частині рішення Господарського суду Полтавської області від 10.06.2026 у справі №917/2290/25 - залишити без змін.
4.Стягнути з Гоголівської селищної ради (38310, Полтавська область, Миргородський район, селище Гоголеве, вул. Горєва, 27, код ЄДРПОУ 21045018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Лейківпісок” (38314, Полтавська область, Миргородський район, с. Матяшівка, код ЄДРПОУ 38159340) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 28 201,55грн.
5.Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 11.09.2026.

Головуючий суддя П.В. Демідова

Суддя Я.О. Білоусова 

Суддя Н.О. Мартюхіна