ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" вересня 2026 р. справа № 300/6471/26
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз", ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України, 

ВСТАНОВИВ:
09.09.2026 о 08.33 год, Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області звернулося в суд із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз", ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України керівнику Товариства з обмеженою відповідальністю " Скейд Біз", – ОСОБА_1 .
Позовна заява обґрунтована тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз", керівником якого є Тапа Магар Рошан, обліковується податковий борг у розмірі 154528180,14 гривень. Позивачем вжито заходів, передбачених Податковим кодексом України щодо погашення зазначеного податкового боргу, однак, такі заходи не призвели до його погашення. У зв`язку з цим позивач звернувся до суду в порядку статті 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України з вимогою про встановлення керівнику боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.09.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими статтею 289-2 КАС України та встановлено відповідачам строк до 13:00 год 10.09.2026 для подання відзиву на позов.
З метою повідомлення відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз", про розгляд даної справи, секретарем судового засідання були вжиті відповідні заходи шляхом здійснення телефонограми за номером телефону, зазначеним в позовній заяві та з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Телефонограму не було отримано, оскільки була отримана відповідь оператора – номер за яким ви телефонуєте тимчасово не обслуговується. Також, на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз", що вказана позивачем в позовній заяві, направлено ухвалу про відкриття провадження в даній справі. 
На офіційному веб-сайті Івано-Франківського окружного адміністративного суду розміщено повідомлення про розгляд справи №300/6471/26. 
Згідно довідки про доставку електронного листа, зазначена ухвала доставлена на електронну пошту Товариства з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз" 09.09.2026.
Відтак, відповідно до частини 11 статті 126, частини 2 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали від 09.09.2026 вручена товариству з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз" належним чином. Як наслідок, суд доходить висновку й щодо належного повідомлення ОСОБА_1 , як посадової особи товариства.
Відповідачі, у строк встановлений судом, своїм правом на подання відзиву на позов не скористались.
Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими статтею 289-2 КАС України за наявними у справі матеріалами, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено таке.
Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз" зареєстроване як юридична особа 16.02.2022, код ЄДРПОУ 44669209, перебуває на обліку в Головному управлінні Державної податкової служби в Івано-Франківській області, як платник податків і зборів, керівником якого є Тапа Магар Рошан.
З метою погашення податкового боргу позивач надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз" податкову вимогу форми «Ю» від 29.09.2025 №0010448-1302-0919, про наявність за вказаним товариством станом на 25.09.2025 податковий борг у сумі 154528180,14 гривень.
Відповідно до довідки Укрпошти поштове повідомлення повернулося з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 14.10.2025.
Наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз" станом на 2025рік податкового боргу у сумі 154528180,14 грн, підтверджується також детальним розрахунком суми податкового боргу до податкової вимоги та довідкою про податковий борг від 08.09.2026.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз" вказану суму податкового боргу не сплатило протягом 240 календарних днів з дати вручення платнику податків вимоги про сплату податкового боргу, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.
Згідно пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (пункт 59.3 статті 59 ПК України). 
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 ПК України).
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5 статті 59 ПК України).
Підпунктом 20.1.35-2 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу мають право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового борг.
Відповідно до пункту 87.13 статті 87 Податкового кодексу України, у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.
Вимоги абзацу першого цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.
Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.
У разі запровадження тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України згідно з рішенням суду, яке набрало законної сили, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня з дня отримання рішення суду:
інформує про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, в порядку обміну інформацією, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони державного кордону;
розміщує відповідну інформацію в Реєстрі керівників платників податків - боржників.
Не пізніше наступного робочого дня з дня зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу в сумі, зазначеній у рішенні суду станом на дату прийняття такого рішення суду, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника контролюючий орган:
інформує про зазначене центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, в порядку обміну інформацією, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони державного кордону, що є підставою для скасування встановленого тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України;
розміщує відповідну інформацію в Реєстрі керівників платників податків - боржників.
Згідно з пунктом 87.14 статті 87 Податкового кодексу України закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.
Позивач звернувся до суду з цим позовом на підставі положень пункту 87.13 статті 87 Податкового кодексу України, а також статті 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, відповідно до довідки позивача відсутні зобов`язання держави щодо повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз" помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, так як загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.
Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, мають право у встановленому порядку вільно залишити територію України, крім випадків, встановлених законом.
Виїзд з України іноземцю або особі без громадянства не дозволяється, якщо: йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення або кримінальна справа розглядається судом – до закінчення кримінального провадження; його засуджено за вчинення кримінального правопорушення – до відбування покарання або звільнення від покарання; його виїзд суперечить інтересам забезпечення національної безпеки України – до припинення обставин, що перешкоджають виїзду.
Виїзд з України іноземця або особи без громадянства може бути за рішенням суду тимчасово відкладено до виконання ним майнових зобов`язань перед фізичними та юридичними особами в Україні, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.
За наявності підстав, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежується право виїзду з України.
Суд встановив, що згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз", його громадянство – Непал.
З цього випливає, що ОСОБА_1 є громадянином іноземної держави. Позивач не надав суду доказів, що ОСОБА_1 є громадянином України. 
Суд зазначає, що відповідно до статті 33 Конституції України Кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вказаний конституційний принцип виключає можливість застосування до особи заходів державного примусу за відсутності прямої законодавчої підстави.
Відповідно до статті 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено порядок судового розгляду справ за позовами контролюючих органів про тимчасове обмеження громадян України, керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента у праві виїзду за межі України. Разом із тим зазначена норма є процесуальною, оскільки регламентує порядок звернення до суду, розгляду таких позовів та ухвалення судового рішення, однак не встановлює самостійних матеріально-правових підстав для обмеження конституційного права особи на виїзд за межі України.
Матеріально-правові підстави тимчасового обмеження права на виїзд визначаються спеціальними законами.
Так, статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено випадки, за яких може бути тимчасово обмежено право на виїзд саме громадянина України. Зміст зазначеної норми свідчить, що її дія поширюється виключно на громадян України, про що прямо зазначено як у назві Закону, так і у диспозиції статті 6.
Судом встановлено, що відповідач є громадянином іноземної держави та не є громадянином України, а тому положення статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» не можуть бути застосовані до нього ні безпосередньо, ні шляхом розширювального тлумачення.
Крім того, статтею 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України.
Також, статтею 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено право іноземців та осіб без громадянства на виїзд з України. Обмеження цього права допускається лише у випадках, прямо встановлених законом. При цьому наведена норма не передбачає можливості тимчасового обмеження права іноземця на виїзд з України у зв`язку з наявністю податкового боргу юридичної особи, керівником якої він є.
Отже, системний аналіз положень статті 33 Конституції України, статті 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України, статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та статті 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» дає підстави для висновку, що законодавством України не визначено матеріально-правової підстави для тимчасового обмеження права на виїзд за межі України керівника юридичної особи, який є громадянином іноземної держави, у зв`язку з наявністю у такої юридичної особи податкового боргу.
Застосування до відповідача такого заходу за аналогією закону або шляхом розширювального тлумачення норм, що обмежують конституційні права особи, суперечило б статтям 8, 19 та 33 Конституції України, принципу верховенства права та принципу юридичної визначеності, відповідно до яких будь-яке втручання держави у права особи повинно бути чітко, недвозначно та передбачувано визначене законом.
За таких обставин суд доходить висновку, що позивач не довів наявності визначеної законом матеріально-правової підстави для тимчасового обмеження відповідача, який є громадянином іноземної держави, у праві виїзду за межі України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Судові витрати, які відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розподілу, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

УХВАЛИВ:
у задоволенні позову Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ ВП 43968084, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скейд Біз" (код ЄДРПОУ 44669209, вул. Ребета, буд. 2, м. Івано-Франківськ, 76014,), ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України, відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини 3 статті 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, визначених цією статтею, можуть бути подані в десятиденний строк із дня їх проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя  /підпис/  Скільський І.І.