ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2357/26 Справа № 175/10199/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Лютая Г. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 серпня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Яненка Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Яненка Юрія Юрійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
на постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

У постанові суду зазначено, що 09.04.2026 приблизно о 22:20 ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, виконуючи обов`язки військової служби в умовах особливого періоду, поблизу АДРЕСА_2 на розв`язці траси М30-06 та Н08, виконуючи обов`язки військової служби, перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат тестування на стан алкогольного сп`яніння 0,49 проміле.

В апеляційній скарзі захисник вказує на незаконність та необґрунтованість постанови. Посилається, що суд першої інстанції під час підготовки до розгляду справи не виконав свого обов`язку, передбаченого п. 3 ст. 278 КУпАП та не пересвідчився у наявності об`єктивних даних про належне сповіщення осіб, які беруть участь у справі.
Матеріали справи не містять доказів своєчасного сповіщення ОСОБА_1 про дату і час засідання: відсутні поштові повідомлення про вручення, довідки про доставку електронних чи СМС-повідомлень, або підтвердження сповіщення через застосунок «Дія».
Проведення судового засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без наявності даних про їх своєчасне сповіщення, є грубим порушенням фундаментального права на захист та правову допомогу, гарантованого ст. 59 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, отже постанова суду першої інстанції винесена з істотним порушенням норм процесуального права.
Щодо фактичних обставин події захисник зазначає, що командиром взводу прикриття повітряного простору військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України старшим лейтенантом ОСОБА_2 09.04.2026 о 22:20 було виявлено нібито факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час виконання бойових (спеціальних) завдань. Після цього ОСОБА_1 та групу МВГ у складі 3-х військовослужбовців направили до військової частині НОМЕР_1 Центральної бази забезпечення і ремонту бронетанкового озброєння, автомобільної та бронетанкової техніки Національної гвардії України для проходження огляду на стан сп`яніння. В результаті проходження огляду на стан сп`яніння використовувався прилад «АлкоФор, який показав позитивний результат - 1,770 проміле. Відображені результати зафіксовані в Акті огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції з використанням спеціального технічного засобу та тесту від 10.04./2026.
Водночас за письмовими поясненнями командира, факт правопорушення нібито було виявлено ним «під час перевірки несення служби». Це твердження не відповідає дійсності та є спробою посадової особи викривити факти на власну користь для надання своїм діям видимості належного контролю. У реальності жодних планових чи раптових перевірок у вказаний час не проводилося, і жодна з уповноважених посадових осіб не здійснювала контроль несення служби на об`єкті. Фактично, військовослужбовці самостійно зателефонували черговому частини та добровільно доповіли про подію, що відбулася. 
В Акті огляду на стан сп`яніння вбачаються ознаки фальсифікації підпису ОСОБА_1 , оскільки останній не ставив свій підпис на цьому документі. Підпис, що міститься в Акті, йому не належить та виконаний іншою особою. Відтак усі відомості, зазначені в Акті, фіксувалися без відома особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Сам зміст документу також вказує на його фабрикування: в Акті наявні виправлення дати його складання. Крім того, хронометраж проведення огляду є фізично неможливим - зазначено, що огляд розпочався о 01:43 і закінчився о 01:44. Провести належну процедуру медичного чи іншого огляду за одну хвилину неможливо. З огляду на підробку підпису, наявність виправлень та нереалістичний час проведення процедури, даний, Акт є очевидно недопустимим доказом, що позбавляє обвинувачення будь-якої правової підстави.
Крім того захисник звертає увагу на обставини проведення другого огляду, який відбувся о 10:04 ранку у медичному пункті на території військової частини НОМЕР_2 . Для тестування використовувався газоаналізатор Drager Alcotest 6820. Однак, як вбачається з роздруківки (чека) приладу, його останнє калібрування було здійснено 03 грудня 2024 року (тобто понад рік тому).
Згідно з вимогами нормативно-правових актів та технічної документації виробника, використання засобів вимірювальної техніки з простроченим терміном повірки (калібрування) категорично заборонено. Оскільки технічна справність та точність даного приладу не підтверджена у встановленому законом порядку, його показники є технічно недостовірними і не можуть бути визнані судом як належний та допустимий доказ стану сп`яніння.
Щодо заяви про визнання вини та розгляд справи без його участі апелянт зазначає, що цей документ не відповідає дійсному волевиявленню ОСОБА_1 . Текст заяви був підготовлений не ним, а її підписання відбулося виключно внаслідок здійснення на нього психологічного тиску з боку командування, а також через те, що в той час він перебував у стресовому стані. Зважаючи на те, що документ був підписаний в умовах службової залежності, психологічного виснаження та всупереч реальній позиції, він не може вважатися добровільним зізнанням. 
Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази (зокрема, належним чином завірена копія наказу командира частини, витяг з наказу чи письмове доручення), які б підтверджували факт делегування ОСОБА_3 повноважень на складання та підписання протоколів про адміністративне правопорушення, отже протокол складено неуповноваженою особою, що є істотним порушенням порядку його оформлення та унеможливлює його використання як належного і допустимого доказу вини.
Крім того, матеріали справи не містять документів, які б доводили, що на момент складання протоколу ОСОБА_3 перебував у статусі тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини. Відтак, за відсутності документального підтвердження статусу т.в.о. або прямого уповноваження, він не міг реалізовувати повноваження командира щодо складання протоколу.
Копія зазначеного протоколу ОСОБА_1 не вручалась, його права, передбачені статтею 268 КУпАП, та зміст статей 55, 56, 59, 63 Конституції України, йому не роз`яснялись.
Ознаки алкогольного сп`яніння не встановлено належним чином та про них не зазначено.
На місце пригоди посадові особи не викликали працівників поліції та не доставили до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Огляд проведено фельдшером у військовій частині. Документи про проходження фельдшером тематичного вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством в матеріалах справи відсутні. 
Фактично на місці зупинки огляд не проводився, військовослужбовців відвезли до військової частини. Свідки, які залучені на час проведення огляду є військовослужбовцями тієї ж частини, що і ОСОБА_1 .
На підставі вищевикладеного захисник просить постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2026 - скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Яненко Ю.Ю. підтримали вимоги поданої апеляційної скарги, просили її задовольнити, постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2026 скасувати, провадження щодо ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Додатково захисник суду зазначив, що скарг або заяв по факту фальсифікації посадовими особами матеріалів даної справи не подавав. 
Сам  ОСОБА_1  пояснив, що він разом з іншими військовими Осіповим та “Соколом” були у складі мобільної групи на чергуванні, коли їх автомобіль потрапив в аварію. Всіх відвезли на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння і його алкотест показав позитивний результат , чому — не знає, хоча стверджує, що був тверезий. 
У протоколі про адміністративне правопорушення від 10.04.2026, складений відносно нього за ч.3 ст.172-20 КУпАП, стоять його підписи (а.с.5).
Також підтвердив власноруч підписані заяву про визнання вини (а.с.6) та свої письмові пояснення від 10.04.2026 (а.с.9), але зазначив, що вони були підписані ним під психологічним тиском, бо командування погрожувало відправити його на передову. 
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
Як убачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, які перевірені під час апеляційного перегляду справи.
Так, за протоколом НГУ №707023 про військове адміністративне правопорушення від 10.04.2026, приблизно о 22 годині 20 хвилин 09 квітня 2026 року, поблизу населеного пункту Антонівка на роздоріжжі траси М30-06 та Н08 в Дніпровському району, був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служи старший сержант ОСОБА_1 .. Стан алкогольного сп`яніння підтверджено за допомогою алкотестера Драгер.
Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності встановлено за військовим квитком, виданим 12.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_3 
Факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки - старший лейтенант ОСОБА_4 та майор ОСОБА_5 .
Військовослужбовцю ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, про що у відповідній графі наявний підпис останнього.
Протокол про адміністративне правопорушення підписаний заступником командира по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 , який його складав, та особою, яка притягається до адміністративного правопорушення — ОСОБА_1 (а.с.5).
Відповідно до заяви ОСОБА_1 , останній провести судове засідання без його присутності, підтвердив факт, що 09.04.2026 перебував на позиції мобільно-вогневої групи за адресою: АДРЕСА_3 в стані алкогольного сп`яніння та виконував обов`язки військової служби, чим порушив ч.3 ст. 172-20 КУпАП. Свою вину визнав та зобов`язався такого не повторювати. Також ОСОБА_1 зазначив, що ним підписаний протокол серії НГУ № 707023 від 10.04.2026 (а.с.6).
Відповідно до рапорту командира взводу прикриття повітряного простору — старшого лейтенанта ОСОБА_6 , 09.04.2026 о 22:20 год, під час перевірки виконання бойових (спеціальних) завдань з протиповітряного прикриття ДП КБ «Південне» особовим складом мобільної вогневої групи № 8 (Мармур 986) на основній вогневій позиції в готовності № 2, яка прийнята в оперативне підпорядкування, у складі командира відділення — старшого кулеметника 1-го кулеметного відділення взводу ППП військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 , водія 1-го кулеметного відділення взводу ППП військової частини НОМЕР_4 сержанта ОСОБА_7 , стрільця (помічника кулеметника) 1-го кулеметного відділення взводу ППП військової частини НОМЕР_4 солдата ОСОБА_8 , було виявлено, що дані військовослужбовці ймовірно мали ознаки алкогольного сп`яніння та автомобіль МВГ був пошкоджений (а.с.7).
У своїх поясненнях командир взводу ППП в/ч НОМЕР_2  ОСОБА_4  вказав, що 09.04.2026 о 22:20 годині під час перевірки виконання бойових (спеціальних) завдань з протиповітряного прикриття ДПКБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » мобільною вогневою групою №8 (Мармур 986) на основній вогневій позиції в готовності № 2, яка прийнята в оперативне підпорядкування від в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України, було виявлено, що командир відділення старший кулеметник 1-го кулеметного відділення взводу ППП військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України старший сержант ОСОБА_1 , який знаходився на основній вогневій позиції МВГ № 8 в готовності № 2, ймовірно перебував з ознаками алкогольного сп`яніння. Також було виявленою, що автомобіль МВГ № 8 марки Фіат Тітано, д.н.з. НОМЕР_5 мав значні пошкодження (а.с.8). 
За поясненнями ОСОБА_1 від 10.04.2026, будучи в АДРЕСА_4 , після чого вирішили перевірити стан запасної позиції після щільного дощу. В результаті чого трапилась ДТП. Ця подія відбулась орієнтовно о 23.00 годині 09.04.2026. Після чого доповіли черговому частини. Приїхав черговий тягач та доставив до військової частини НОМЕР_1 . Свою вину визнає цілком (а.с.9).
Відповідно до Витягу з наказу № 273 від 19.12.2024, ОСОБА_1 зарахований до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 (а.с.20).

З Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 10.04.2026 убачається, що у зв`язку з виявленими у солдата ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння - почервоніння очей, хитка хода, запах, схожий на алкоголь, у період часу з 01:43 год до 01:43 год проведено його огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Амофор 405» № 2211 100 157, результат позитивний – 1,770 проміле. Акт підписаний свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та посадовою особою, яка його складала (а.с23).
Згідно чеку алкотестеру «Драгер», прилад № ARPK- 0158, 10.04.2026 о 10:04 годині було проведено огляд ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння, результат позитивний — 1,49‰. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного тестування, про що свідчить його власноручний підпис (а.с.21).
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість солдата ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме у перебуванні у стані алкогольного сп`яніння поблизу населеного пункту Антонівка, на розв`язці траси М30-06 та М08 Дніпровського району, під час виконання обов`язків військової служби, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Суд апеляційної інстанції враховує, що сам факт перебування старшого сержанта ОСОБА_1 09.04.2026 приблизно о 22.20 хвилин при виконанні обов`язків військової служби поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , на розв`язці траси М30-06 та М08 у стані алкогольного сп`яніння захисником в поданій апеляційній скарзі не оспорюється, водночас доводи апеляційної скарги захисника про відсутність належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення є неспроможними.
Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Аналізуючи доводи захисника про порушення процедури огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд уважає їх неспроможними з огляду на наступне.
За ч.ч.2,4,6,7 ст. 266-1 КУпАП, огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. 
Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 3, 5, 6, 7, 8 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 № 32, визначено, що огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).
Огляд військовослужбовців/військовозобов`язаних проводиться посадовою особою, уповноваженою на його проведення начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу) Збройних Сил, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення (далі - уповноважена посадова особа), з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд проводиться:
- уповноваженою посадовою особою - на місці вчинення (виявлення) правопорушення, а у разі неможливості провести огляд на місці вчинення (виявлення) правопорушення - безпосередньо в органі управління, у військовій частині (в установі, організації, на підприємстві, в закладі, підрозділі) з використанням спеціальних технічних засобів (засоби вимірювальної техніки, які відповідають законодавству, що містить вимоги до таких засобів) і тестів, які мають документ про відповідність;
- лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку.
Уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
Результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються в акті огляду на стан сп`яніння.
У разі встановлення факту перебування у стані сп`яніння результати огляду, проведеного уповноваженою посадовою особою, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду на стан сп`яніння.
Підтвердження стану сп`яніння за результатами огляду та згода військовослужбовця/військовозобов`язаного з такими результатами є підставою для його притягнення до відповідальності згідно із законом.
Військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Матеріалами справи підтверджено, що огляд старшого сержанта ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння проведено 10.04.2026 уповноваженими особами, у присутності двох свідків, про що було складено відповідні акт огляду та роздруковано чек алкотестеру «Драгер» (а.с.23, 21). При цьому старший сержант ОСОБА_1 жодної незгоди на проведення такого огляду уповноваженими особами за допомогою технічних засобів, або незгоди з результатами проведеного огляду, не зазначав, підписавши акт огляду, чек з результатами проведеного огляду за допомогою приладу «Драгер» та протокол про адміністративне правопорушення, без жодних зауважень, заяв чи клопотань (а.с. 23,21,5). 
Більше того, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 10.04.2026, він підтвердив, що дійсно 09.04.2026 перебував на позиції мобільно-вогневої групи в стані алкогольного сп`яніння та виконував обов`язки військової служби, свою вину у вчиненому правопорушенні визнав та зобов`язався такого не повторювати (а.с.6).
Твердження захисника про те, що вказану заяву ОСОБА_1 підписав виключно в наслідок здійснення на нього психологічного тиску з боку командування, перебування у стресовому стані та в умовах службової залежності, психологічного виснаження та всупереч реальної позиції, на думку апеляційного суду, є непереконливими та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. 
Наявними матеріалами підтверджено, що огляд старшого сержанта ОСОБА_1 проводився уповноваженими особами у присутності свідків; під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, зміст ст. 268 КУпАП (про що у відповідні графі протоколу наявний власноручний підпис ОСОБА_1 ); усі без виключення складені процесуальні документи останній підписав без жодних зауважень; виклав свою послідовну позицію про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП у заяві від 10.04.2026 (а.с.7) та письмових поясненнях від 10.04.2026 (а.с.9). Таким чином підстави уважати, що на командира відділення військової частини НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 здійснювався будь-який тиск при проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння чи під час складання адміністративних матеріалів, у суду відсутні. Обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість командування військової частини у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності судом не встановлено та стороною захисту надано не було.
Є неспроможними і не підтверджені жодними доказами твердження адвоката про те, що в акті огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з використанням спеціального технічного засобу та тесту від 10.04.2026 вбачаються ознаки фальсифікації, оскільки підпис ОСОБА_1 виконаний не ним, а іншої особою; що в акті наявні виправлення дати його складання, а також про те, що провести належу процедуру огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру на одну хвилину (з огляду на зазначення в акті початку проведення огляду о 01:43 годині та його закінчення — о 01:44 годині).
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 10.04.2026 убачається, що у зв`язку з виявленими у солдата ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння - почервоніння очей, хитка хода, запах, схожий на алкоголь, у період часу з 01:43 до 01:43 годин проведено його огляд на перебування у стані алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Амофор 405» № 2211 100 157, результат позитивний – 1,770 проміле (а.с23). При цьому акт не містить жодних виправлень, зокрема і в даті його складання; підписаний ОСОБА_1 у присутності двох свідків - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а тому у суду відсутні підстави для визнання цього процесуального документа недопустимим доказом. Твердження адвоката про те, що залучені свідки є військовослужбовцями тієї ж військової частини, що і ОСОБА_1 не свідчать про їх упередженість чи необ`єктивність.
Не є слушними і доводи апелянта про те, що уповноваженими особами не встановлено належним чином ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та про них на зазначено. Як убачається з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу від 10.04.2026, у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, хитка хода та запах, схожий на алкогольний (а.с.23).
Вимогами п.1 розділу ІІ Порядку застосування спеціальних технічних засобів і тестів при проведенні огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду та оформлення його результатів, затвердженого наказом МОУ № 241 віж 16.04.2025 та зареєстрованого в МЮУ 02.06.2025 за № 853/44259, за наявності ознак, передбачених пунктом 7 розділу I цього Порядку, уповноважена посадова особа проводить огляд військовослужбовця/військовозобов`язаного на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Отже законодавцем не встановлено жодної вимоги до уповноважених посадових осіб надавати докази на підтвердження виявлених ознак алкогольного сп`яніння. Більше того, уповноважені посадові особи фактично виявляють ознаки стану алкогольного сп`яніння у військовослужбовців у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак алкогольного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані такого сп`яніння.
Не встановлено вимогами закону і долучення до матеріалів справи про адміністративне провадження жодних доказів на підтвердження повноважень уповноважених посадових осіб, які складали протокол про адміністративне правопорушення, а тому твердження адвоката про істотні порушення порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення є недоречні.
Апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Проте ні ОСОБА_1 , ні його захисник не скористалися процесуальною можливістю та не зверталися із скаргами на дії уповноважених посадових осіб до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб. 
Посилання апелянта на те, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення було виявлено командиром взводу прикриття повітряного простору Віктором Кадієвським не «під час перевірки несення ОСОБА_11 служби», оскільки жодних планових чи раптових перевірок у вказаний час не проводилось і жодна уповноважена особа не здійснювала контроль несення служби на об`єкті, а військовослужбовці самостійно зателефонували черговому частини та добровільно доповіли про подію, що сталась - не впливають на висновки суду про доведеність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, правильність кваліфікацію дій ОСОБА_1 , вид та міру призначеного йому адміністративного стягнення.
Апеляційні доводи сторони захисту про те, що останнє калібрування газоаналізатора Драгер, відповідно до роздруківки чеку, відбулось понад рік тому, а саме 03.12.2024 заслуговують на увагу, однак лише наявність порушення цієї вимоги щодо періоду калібрування газоаналізатора недостатньо для виправдання ОСОБА_1 та не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки суд аналізує та оцінює обставини справи та наявні докази в їх сукупності. Наявними матеріали справи підтверджено, що огляд ОСОБА_1 на перебування у стані алкогольного сп`яніння проводився двічі — 10.04.2026 о 01.43 годині за допомогою алкотестра «Амофор 405», результат позитивний — 1,770 проміле; та 10.04.2026 о 10.04 годині за допомогою алкотестера «Драгер 6820», результат позитивний - 0,49 проміле. Огляди проведені уповноваженими особами за участі свідків, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності з результатами оглядів погодився, підписавши відповідні процесуальні документи без будь-яких зауважень, крім того надав пояснення та подав заяву, в яких підтвердив факт перебування ним при виконанні обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, даних про те, що ОСОБА_1 під час огляду вимагав надати йому сертифікати, свідоцтва про повірку газоаналізатора апелянтом не зазначено, під час розгляду справ апеляційним судом клопотань про витребування таких доказів сторона захисту також не заявляла. З огляду на наведене та за відсутності інших порушень порядку проведення огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, наведений недолік не вплинув на законність та обґрунтованість судового рішення в цілому.
Доводи захисника про те, що уповноважені посадові особи повинні були викликати на місце події працівників поліції; для проведення огляду доставити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я; а також долучити до матеріалів справи докази підтвердження про проходження фельдшером тематичного удосконалення за відповідною програмою, - не ґрунтуються на вимогах закону, яким визначено порядок проходження огляду військовослужбовців на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків про доведеність вини ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-20 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає апелянт, суд апеляційної інстанції не вбачає.
Твердження захисника про порушення судом права ОСОБА_1 на захист у зв`язку з відсутністю у матеріалах справи доказів своєчасного його сповіщення про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції є хибними.
Як убачається з матеріалів провадження, за відсутності інших засобів зв`язку, судом першої інстанції на сайті «Судова влада України» 01.07.2026 було поміщено оголошення про виклик ОСОБА_1 у судове засідання на 10.00 годину 03.072026 (а.с.39).
Враховуючи клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі; відсутності будь-яких інших клопотань; з огляду на вимоги закону щодо строків розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, перебіг строків, передбачених вимогами ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доцільність провести судовий розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
З цих підстав слід зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 рішення ЄСПЛ) від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Водночас апеляційний суд зауважує, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надати власні пояснення щодо обставин події були відновлені шляхом подання апеляційної скарги та надання йому можливості бути почутим під час апеляційного розгляду.  
Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів у справі та положень КУпАП, які він тлумачать на свій розсуд, ігноруючи їх сукупність.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд зробив висновок, що доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, а постанова судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2026 року є законною, обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Яненка Юрія Юрійовича, подану в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2026 року, якою  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ       В.В. РУДЕНКО