СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2026 року Справа № 480/2847/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2847/25 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих сум грошового забезпечення,-
В С Т А Н О В И В:
Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), у якій просить стягнути з відповідача на користь Військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті (отримані) ним суми грошового забезпечення в розмірі 25496,92 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок самовільного залишення відповідачем військової частини, здійснено перерахунок грошового забезпечення, внаслідок чого утворилася переплата, за стягненням у судовому порядку якої і звернувся позивач.
Ухвалою суду від 21.04.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі № 480/2847/25, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
На підставі Указу Президента України "Про призначення судді" №394/2026 від 19 травня 2026 року та наказу в.о. голови Сумського окружного адміністративного суду від 27.05.2026 №24-ОС "Про відрахування зі штату суду ОСОБА_2 у зв`язку з призначенням на посаду судді Восьмого апеляційного адміністративного суду", на підставі розпорядження керівника апарату №2630 від 28.05.2026 призначено повторний автоматизований розподіл судової справ №480/2847/25.
Справа розподілена автоматизованою системою документообігу суду судді Кунець О.М.
Ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 01.06.2026 про прийняття справи до свого провадження та призначення до розгляду.
Ухвала про відкриття провадження – відповідач - конверт повернувся з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі — КАС України) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Станом на день розгляду справи відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, тому суд, у порядку ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Військова частина НОМЕР_1 є військовим формування складовою частиною Збройних Сил України, на яке відповідно до Конституції України та Законів України покладені завдання з оборони України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.
Відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) №46 від 15.02.2024 року рядовий ОСОБА_2 призначений на посаду гранатометника 3 відділення спеціального призначення 1 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_4 , військовослужбовцю встановлено оклад та відповідні надбавки.
Відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) №208 від 16.07.2024 року рядового ОСОБА_3 увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 (із залишенням в списках військової частини НОМЕР_1 ).
Відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) №303 від 10.10.2024 року рядовий ОСОБА_2 вибув у відпустку за висновком ВЛК до АДРЕСА_3 , на 30 (тридцять) діб з 11.10.2024 по 09.11.2024 року.
08.11.2024 року рядовий ОСОБА_2 отримав від ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ), направлення №2/6606 на медичній огляд ВЛК у комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради "Сумська обласна клінічна лікарня" м. Суми. Документи, що підтверджують проходження військовослужбовцем медичного огляду ВЛК відсутні.
22.12.2024 року заступник командира батальйону з тилу начальник тилу військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_4 рапортом доповів командиру військової частини НОМЕР_1 , що 10.11.2024 року після відпустки ВЛК на ППД " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (смт. Пісківка, Бучанський район, Київської обл.) не повернувся рядовий ОСОБА_2 , виведений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 (із залишенням в списках військової частини НОМЕР_1 ). Зі слів військовослужбовця, він 10.11.2024 року отримав направлення на проходження ВЛК від ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ). 22.12.2024 року були здійснені спроби зв`язатись з військовослужбовцем, які не дали результату. Документів підтверджуючих відсутність з 10.11.2024 року, військовослужбовець не надав. На мобільні дзвінки та повідомлення в месенджерах не відповідає. Його місце знаходження не відоме.
Відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) №382 від 22.12.2024 року рядовий ОСОБА_2 обліковується, як такий, що самовільно залишив військову частину та знятий з усіх видів забезпечення з 22.12.2024 року.
Довідкою-доповіддю №11411 від 23.12.2024 року було повідомлено Військову службу правопорядку та Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері про те, що рядовий ОСОБА_2 обліковується таким, що самовільно залишив місце несення служби.
21.01.2025 року було отримано відповідь на запит від 18.01.2025 року військової частини НОМЕР_1 , від комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Сумська обласна клінічна лікарня" м. Суми, від 21.01.2025 року №86, в якій було зазначено, що рядовий ОСОБА_2 09.10.2024 року проходив ВЛК та на підставі статті 81 графи ІІ розладу хвороб, графи ТДВ – потребував відпустки для лікування після поранення на 30 (тридцять) діб. Відомості про перебування рядового ОСОБА_3 в період з 10.11.2024 року по 21.01.2025 року у вище зазначеному лікувальному закладі відсутні. 
10.02.2025 року засобами СЕДО на запит військової частини НОМЕР_1 №1561 від 07.02.2025 року було отримано відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_1 №2315/206 від 10.02.2025 року, в якій було зазначено, що рядовий ОСОБА_2 08.11.2024 року був направлений на медичний огляд ВЛК до комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Сумська обласна клінічна лікарня" м. Суми. З 08.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовець не з`являвся. Під час телефонної розмови рядовий ОСОБА_2 повідомив співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_3 , що медичний огляд ВЛК не пройшов у зв`язку з відсутністю потрібних лікарів, а зараз хворіє та лікує спину. 
Рядовий ОСОБА_2 так і не прибув до місця несення служби ані 22.12.2024 року ані в подальшому.
За результатами службового розслідування, оформленого актом та затвердженого наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2025 №ОД-101, установлено, що ОСОБА_1 без поважних причин був відсутній на військовій службі з 10.11.2024, а тому не мав права на отримання грошового забезпечення за період із 10.11.2024 по 30.11.2024.
Ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 07.11.2007 року №1294 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям врегульовано Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який затверджено наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 року №260 та зареєстровано Міністерством юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197 (далі Порядок №260). 
Відповідно до п. 15 розділу І Загальні положення Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується (окрім іншого) за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Таким чином, з дня самовільного залишення відповідачем військової частини військовослужбовець втратив право на отримання грошового забезпечення військовослужбовця.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Разом з тим, як зазначеного вище, відповідач, який є військовослужбовцем, діяв недобросовісно, оскільки самовільно залишив військову частину та був відсутній на військовій службі без поважних причин, проте з 10.11.2024 року по 30.11.2024 року отримував грошове забезпечення року на загальну суму 25496,92 гривень. З огляду на це, наявні підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих ним коштів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.02.2019 року у справі №636/93/14-ц (провадження №14-524цс18) дійшла висновку, що у разі якщо до прийняття рішення про стягнення матеріальної шкоди винну в її заподіянні особу було звільнено в запас чи у відставку або така особа вибула з військової частини, командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. У випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом постає питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас встановлення правомірності дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця передбачене в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби."
Аналогічні висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду у Постановах у справах №818/1688/16 (провадження №11-892апп18), від 12.12.2018 року у справі №734/3102/16-ц (провадження №14-481цс18), від 05.02.2020 року у справі №761/19799/17 (провадження №61-40378св18), тощо.
Через неприбуття на медичний огляд ВЛК до відповідного медичного закладу після отримання направлення на медичний огляд ВЛК від ІНФОРМАЦІЯ_1 , , приховування від командирів відомостей про неприбуття на ВЛК, відповідач отримав можливість безпідставно отримати грошове забезпечення за період з 10.11.2024 року по 30.11.2024 року на загальну суму 25496,92 гривень.
Відповідно, законодавство передбачає виключні випадки поверненню набутих особою платежів, у тому числі, заробітної плати та/або грошового забезпечення, а однією із них є те, що ця виплата є результатом недобросовісності з боку набувача.
Розмір безпідставно отриманих відповідачем коштів у сумі 25 496,92 грн підтверджується довідкою-розрахунком переплати грошового забезпечення за період із 10.11.2024 по 30.11.2024, матеріалами службового розслідування та наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2025 №ОД-101, а відповідачем не спростований.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень із відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. Оскільки судові витрати позивача складаються лише зі сплаченого судового збору, підстави для його стягнення з відповідача відсутні. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих сум грошового забезпечення – задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 ) безпідставно набуті (отримані) ним суми грошового забезпечення в розмірі 25496 (двадцять п`ять тисяч чотириста дев`яносто шість) гривень 92 копійки. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.М. Кунець