Справа № 308/15957/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
18 вересня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Чепки В.В., за участю секретаря судового засідання – Кут Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», в інтересах якого діє представник Памірський Максим Анатолійович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
29 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №493320-КС-001 від 17.03.2024 в сумі 95 224,62 грн., судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 17.03.2024 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 уклали Договір №493320-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Вказано, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 (котру Позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті).
Відповідно до Додаткової угоди №1 від 21.03.2024 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику додатково кредит в сумі 7 000,00 грн.
Боржник належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, та станом на 09.10.2025 року відповідач має заборгованість перед позивачем за вказаним кредитним договором в розмірі 95 224,62 грн.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.06.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Витребувано в АТ «А-БАНК» інформацію про перерахування відповідачу кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 за період з 17.03.2024 по 01.09.2024.
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення судом заочного рішення в справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано.
За загальним правилом ч. 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, наданою у письмовому клопотанні про розгляд справи без участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що 17.03.2024 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено Договір №493320-КС-001 про надання кредиту, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов розділу 2. Договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит в розмірі 15 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Тип Кредиту: кредит. Строк на який надається Кредит 24 тижнів; Стандартна процентна ставка за Кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за Кредитом: в день 1,15011689, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за надання Кредиту (надалі - Комісія): 2 250,00 грн., нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту. Розмір Комісії, встановлений цим пунктом Договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) Договору. Встановлений Договором розмір Комісії не може бути збільшено Кредитодавцем в односторонньому порядку. Загальний розмір наданого Кредиту: 15 000,00 грн. Строк дії Договору: до 01.09.2024 року. Орієнтовна загальна вартість наданого Кредиту: 39 000,00 грн. Дата видачі Кредиту 17.03.2024.
Також додано Пропозицію (оферту) укласти Договір № 493320-КС-001 про надання кредиту від 17.03.2024, та Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір №493320-КС-001 про надання кредиту від 17.03.2024 та Паспорт споживчого кредиту, який підписано ОСОБА_1 , та в яких містяться основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, аналогічні договору про надання кредиту.
Окрім того, додано Пропозицію (оферту) укласти Додатову угоду №1 до Договору № 493320-КС-001 про надання кредиту від 17.03.2024 – від 21.03.2024, та Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Додатову угоду №1 до Договору №493320-КС-001 про надання кредиту від 17.03.2024– від 21.03.2024; які підписано ОСОБА_1 , а саме електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-8449.
Додатковою угодою № 1 до Договору №493320-КС-001 про надання кредиту від 17 березня 2024 року від 21.03.2024 передбачено, що Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на 21.03.2024 р. сума неповернутого Позичальником Кредиту становить: 15 000,00 грн.; сума нарахованих та несплачених процентів за користування Кредитом становить: 862,60 грн. (надалі - Несплачені проценти); сума нарахованої та несплаченої Комісії становить: 2 250,00 грн. Кредитодавець та Позичальник домовились, що з дати укладення Додаткової угоди: Кредит збільшується на 7 000,00 грн., та Кредитодавець, на умовах викладених в Договорі, збільшує суму Кредиту, а Позичальник отримує збільшення суми Кредиту та зобов`язується повернути Кредит, збільшений на 7 000,00 грн., у строки та на умовах викладених у Договорі. Після збільшення суми Кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого Позичальником Кредиту та Додаткового кредиту складатиме 22 000,00 грн. Комісія за надання додаткової суми кредиту: 1 050,00 грн.
Укладення електронного Договору про надання кредиту №493320-КС-001 від 17.03.2024 та Додаткової угоди №1 від 21.03.2024 ОСОБА_1 та ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підтверджується наданими позивачем візуальними формами послідовності дій Клієнта, з яких вбачається, що ОСОБА_1 увійшов до особистого кабінету, ознайомився з офертою (пропозицією) та підписав Договір і Паспорт споживчого кредиту одноразовим ідентифікатором UA-2645, а Додаткову угоду №1 та Паспорт споживчого кредиту до неї - одноразовими ідентифікаторами UA-2117 та UA-8449, надісланими Товариством на номер телефону Позичальника НОМЕР_2 .
У Анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи) ОСОБА_1 вказано персональні дані, а саме: адреса реєстрації - АДРЕСА_1 ; адреса проживання - АДРЕСА_2 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; фінансовий номер телефону Позичальника НОМЕР_2 ; сума бажаного кредиту – 15 000,00 грн.; дата отримання кредиту 17.03.2024; та номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів № НОМЕР_1 .
Підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід» встановлено, що в рамках Договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: платник ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», 17.03.2024 о 13:05, сума переказу 15 000,00 грн., номер платіжної картки отримувача НОМЕР_3 , емітент платіжної картки отримувача A-BANK, призначення платежу: «Перерах. коштiв ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 зг. до кредитного дог. №493320-КС-001 від 17.03.2024 Без ПДВ». Аналогічним чином підтверджується перерахування 21.03.2024 о 07:24 додаткової суми кредиту в розмірі 7 000,00 грн. на ту саму банківську картку з призначенням платежу «Перерах. коштiв ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 зг. Дод. угоди від 21.03.2024 до кредитного дог. №493320-КС-001 від 17.03.2024 Без ПДВ».
Факт перерахування відповідачу кредитних коштів у сумі 15 000,00 грн та 7 000,00 на платіжну картку № НОМЕР_1 підтверджується випискою по рахунку за період з 17.03.2024 по 01.09.2024 наданою АТ «А-БАНК» на виконання ухвали суду.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_1 за договором №493320-КС-001 про надання кредиту від 17.03.2024 року станом на 08.10.2025 загальна заборгованість за договором складає 95 224,62 грн., а саме: заборгованість за кредитом 22 000 грн.; заборгованість по відсотках 69 924,62 грн.; заборгованість по комісії 3 300,00 грн.
Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується анкетою клієнта, у якій Відповідач власноручно зазначив номер банківської картки № НОМЕР_1 для перерахування коштів, а також підтвердженням ТОВ «ПрофітГід» щодо здійснення переказу грошових коштів на вказану картку, в якому зазначено, що отримувачем коштів є ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 ).
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Окрім того, за приписами статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Також, приписами ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", передбачено поняття "підпис у сфері електронної комерції". Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що й отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Як вбачається з матеріалів справи, договір №493320-КС-001 про надання кредиту від 17.03.2024, містить відмітку про його підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором: «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2645», який згідно з наданою позивачем візуальною формою послідовності дій Клієнта свідчить про акцептування відповідачем умов оферти (пропозиції) щодо укладення між сторонами кредитного договору в електронній формі.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Судом встановлено, що заборгованість за договором №493320-КС-001 про надання кредиту від 17.03.2024 р. по тілу кредиту складає 22 000 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитом, інших доказів щодо відсутності заборгованості чи її наявність у іншому розмірі відповідачем суду надано не було.
При цьому, позивач, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками в розмірі 69 924,62 грн., що відображено у вказаному вище розрахунку.
Так, у відповідності до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
При цьому, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін, як і положення Кредитного договору, які передбачають зобов`язання Позичальника сплачувати відсотки за користування кредитом, можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Згідно положень ч.1, ч.2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
На підтвердження вимог в частині стягнення процентів, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитом, надано Договір про надання кредиту, оферта та акцепт, Паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем, у яких міститься інформація щодо процентної ставки за кредитом.
Оскільки сторонами було обумовлено у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, тому ці умови кредитування вважаються узгодженими сторонами та мають виконуватись позичальником належним чином.
Враховуючи наведене, те що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість за договором про надання кредиту в добровільному порядку не погасив, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками підставний та підлягає задоволенню.
За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та стягнення із відповідача заборгованості за договором про надання кредиту №493320-КС-001 від 17.03.2024 року станом на 09.10.2025 в розмірі 91 924,62 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 22 000,00 грн.; проценти 69 924,62 грн.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача комісії в розмірі 3 300,00 грн., суд зазначає наступне.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
На підставі частини шостої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом.
Кредитодавцю та новому кредитору забороняється вимагати сплати будь-яких платежів, не зазначених у договорі про споживчий кредит та/або не врахованих у розрахунку денної процентної ставки, що зазначена в договорі про споживчий кредит.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Верховний Суд звертає увагу на те, що умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20).
Частиною першою, другою статті 228 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. 
За таких обставин положення пункту 2.5 Договору №493320-КС-001 про надання кредиту від 17.03.2024 щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту в розмірі 2 250,00 грн., а також положення пункту 5 Додаткової угоди №1 від 21.03.2024 щодо комісії за надання додаткової суми кредиту в розмірі 1 050,00 грн., є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Отже, кредитний договір №493320-КС-001 від 17.03.2024 не містить зазначення переліку банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з наданням кредиту.
Оскільки надання кредиту - це обов`язок кредитодавця за кредитним договором, то така дія як надання кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь кредитодавця.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не надано доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору №493320-КС-001 від 17.03.2024 з відповідачем.
За таких обставин положення договору між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 №493320-КС-001 від 17.03.2024 про сплату позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту є нікчемними, а позовна вимога про стягнення комісії в сумі 3 300,00 грн. необґрунтованою.
Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог за кредитним договором №493320-КС-001 від 17.03.2024 в частині стягнення комісії слід відмовити.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2 338,45 грн.
Керуючись ст. 11, 202, 207, 228, 525, 526, 527, 530, 549, 551, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 247, 258, 263-265, 266, 274, 279, 280-283, 354 ЦПК України, ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування», суд
ухвалив:
позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором №493320-КС-001 про надання кредиту від 17.03.2024 року в розмірі 91 924,62 (дев`яносто одна тисяча дев`ятсот двадцять чотири гривні 62 копійки) грн., яка складається з наступного: тіло кредиту 22 000,00 грн.; проценти 69 924,62 грн.
У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судовий збір в розмірі 2 338,45 (дві тисячі триста тридцять вісім гривень 45 копійок) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , код РНОКПП: НОМЕР_4 .
Повний текст рішення складено 18 вересня 2026 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області       В.В. Чепка