Справа № 643/16105/26
Провадження № 2/643/8833/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

14.09.2026   м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Броницької М.В.,
за участю секретаря судових засідань Старини С.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» в особі представника В`ячеслава ДАВИДОВА до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
встановив:
Представник Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» В`ячеслав ДАВИДОВ 28.07.2026 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення суми заборгованості за послуги з постачання теплової енергії (з урахуванням гарячої води до 01.01.2022) у розмірі 123 573,66 грн, в т.ч. інфляційних витрат у сумі 3 621,86 грн, 3% річних у розмірі 1 386,06 грн, а також 2 662,40 грн судового збору.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач є надавачем послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова. Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 - та є споживачами послуг КП «ХТМ» з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VІІ від 09.11.2017 та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.
Згідно п. 4 Індивідуального договору фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема, надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, оплати рахунку за надану послугу, факт отримання послуги. Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі таку послугу оплачувати (п.5 Індивідуального договору). Розрахунковим періодом відповідно до п. 32 Індивідуального договору є календарний місяць. Пунктами 51, 52 Індивідуального договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його акцептування споживачем, але не раніше, ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності; якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період. 
Таким чином, виходячи зі змісту п. 4 Індивідуального договору, факт отримання послуг споживачем вважається акцептуванням відповідного договору з 01.12.2021.
Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором про приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. 
Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП «Харківські теплові мережі» визначений виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. 
У період з березня 2007 по червень 2022 КП «Харківські теплові мережі» здійснювало технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова на підставі укладеного договору з балансоутримувачем зазначеного житлового фонду – КП «Жилкомсервіс».
З 01.07.2022 набрали чинності Публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опублікований на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет (надалі – Публічні договори). 
Згідно п.2 вищезазначених Публічних договорів, які укладені з урахуванням ст. ст. 11, 633, 634, 641, 642 ЦК України, такі договори вважаються укладеними між виконавцем послуги та споживачами багатоквартирного будинку через 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті виконавця, якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, не повідомили виконавця про свою відмову від укладення договору. 
Відповідно до п. 4 Публічних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, оплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.
Згідно п. 5 Публічних договорів виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (в т.ч. аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та на умовах, визначених договором. Розрахунковим періодом для оплати послуг згідно п.п. 13-15 є календарний місяць; плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Споживач здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуг.
Пунктами 30, 31 Публічного договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його акцептування споживачем, але не раніше, ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності; якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період. 
Виходячи з положень ст. 4 зазначених Публічних договорів, датою їх акцептування є 01.07.2022, тобто факт отримання послуг.
Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг у відповідачами станом на 01.06.2026 виникла заборгованість за послуги з теплопостачання у сумі 130 437,32 грн, що утворилась за період з 01.07.2015 по 31.05.2026, у зв`язку з чим представник КП «ХТМ» звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 29.07.2026 відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судові засідання, призначені на 20.08.2026 та 14.09.2026, представник позивача не з`явився, у своїй заяві по суті спору просив розглядати справу за його відсутності та зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. 
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними у справі поштовими конвертами з відміткою про відсутність адресату за вказаною адресою, зазначеною в позовній заяві. 
Відповідачі не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило. Відповідачами не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростовував доводи позивача. Своїм правом на відзив на позов відповідачі не скористались.
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місце знаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Довідка поштового відправлення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду справи. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09.08.2019 у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18, та постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23).
Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.
Згідно частини 5 статті 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Таким чином, відповідач про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 128 ЦПК України.
Відповідачем у встановлений частиною сьомою статті 178 ЦПК України строк не подано до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною восьмою статті 178 ЦПК України.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Ухвалою Салтівського районного суду міста Харкова від 14.09.2026, враховуючи одночасне існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен наявний у матеріалах справи доказ на предмет його належності, допустимості, достовірності, а усі докази в сукупності та взаємозв`язку - на предмет їх достатності, суд встановив відповідні обставини, які вказують на наявність між сторонами правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг, врегламентованих відповідними цивільно-правовими нормами, які підлягають застосуванню.
Відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг КП «Харківські теплові мережі», в матеріалах справи не міститься даних щодо відмінності місця їх постійного проживання від їх місця реєстрації.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідач, в свою чергу, споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
З 01.12.2021 на підставі частини 5 ст. 13 Закону України «Про «Про житлово-комунальні послуги» надання послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання у багатоквартирних будинках регламентується положеннями індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання та опубліковані на офіційному сайті надавача послуг.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення, підігріву холодної води, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води, а відповідач, в свою чергу, споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних договірних зобов`язань.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Правилами ст. 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» закріплено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
До позовної заяви додано копію Публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності від 01.07.2022, на положення якого посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач (а.с. 13, зворот-15).
У матеріалах справи наявна копія Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 (а.с.15,зворот-17). Пунктом 4 цього договору закріплено положення, відповідно до якого фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплати рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.
Судом досліджено також копію Індивідуального договору про надання послуг з постачання гарячої води від 14.02.2024 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1405), положення якого використовує позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог (а.с.9, зворот-13). Пунктом 4 цього договору закріплено положення, відповідно до якого фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплати рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.
Незважаючи на відсутність у матеріалах справи договору про надання послуг з теплопостачання між сторонами, відповідачі зобов`язані були оплачувати спожиті послуги, позаяк вони фактично ними користувалися.
Зазначена правова позиція знайшла своє підтвердження у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, в якій зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».
Аналогічні висновки викладені і у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 (14-448цс19) від 07.07.2020 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.12.2023 у справі № 607/2611/22.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16).
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг, які надавало йому КП «Харківські теплові мережі», то в них виник обов`язок оплатити ці послуги.
Відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання не виконали, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили.
З наданих до позову відомостей про нарахування та оплату за послуги теплопостачання з урахуванням періоду платежу за особовим рахунком НОМЕР_1 вбачається, що протягом тривалого часу відповідачі неналежним чином виконує свої зобов`язання як споживач комунальних послуг, не в повному обсязі здійснюючи оплату за надані позивачем послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість за отримані комунальні послуги. 
Судом досліджено Відомість про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, тобто опалення та підігріву води, з якої вбачається, що за період з липня 2015 по травень 2026 в результаті неналежного виконання споживачами своїх зобов`язань по оплаті за спожиті комунальні послуги їх заборгованість становила відповідно 94 099,46 грн за постачання теплової енергії та 22 237,16 грн за постачання гарячої води (а.с. 6-7). 
Згідно Відомості про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії, по послузі з постачання гарячої води, відповідачі заборгували за період червня 2022 по травень 2026 за послугу за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії 1 411,20 грн та за плату за абонентське обслуговування по послузі з постачання гарячої води 817,92 грн (а.с. 8). 
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка міститься в матеріалах справи, відповідачі зареєстровані за адресою, за якою надаються послуги з теплопостачання позивачем згідно особового рахунку НОМЕР_2 (а.с. 23).
Доказів того, що послуги відповідачам не надавались, що вони не користувались наданими послугами і потреби в таких послугах не мали, а також доказів звернення відповідачів із заявами про припинення постачання їм послуг належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено.
Ураховуючи диспозитивність цивільного судочинства та надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має.
Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.
На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку про те, що шляхом між сторонами існують правовідносини в сфері надання житлово-комунальних послуг. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання по забезпеченню відповідачів відповідними житлово-комунальними послугами. Споживачі зі своєї сторони взяті на себе зобов`язанні по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги виконували неналежним чином, у результаті чого утворилася відповідна заборгованість у розмірі 118 565,74 грн.
Відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення суми заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 118 565,74 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Що стосується вимог про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних суд зазначає, наступне.
У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
У даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до наданого суду Розрахунку інфляційних витрат та 3% річних, у зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховано 3 621,06 грн інфляційних витрат за час прострочення та 1 386,06 грн - 3% річних, за період до листопада 2021, з якими погоджується суд (а.с. 8, зворот).
Так, Постановою Кабінету міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету міністрів України № 390 від 21.04.2023 заборонено нарахування та стягнення річних та інфляційних втрат на заборгованість за житлово-комунальні послуги, утвореної з 24.02.2022, тобто з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій. В подальшому до Постанови були внесені зміни № 1405 від 29.12.2023.
Проте, заборгованість, інфляційні витрати та 3 % річних нараховані відповідачам до 24.02.2022, а тому вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вони нараховані до початку введення в дію воєнного стану в Україні. А тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 1 386,06 грн та інфляційних витрати у сумі 3 621,06 грн підлягають задоволенню.
Питання про застосування строків позовної давності перед судом не ставилося.
Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку, що права та законні інтереси КП «Харківські теплові мережі» були порушені, з метою їх відновлення позивач звернуся в суд, доводи КП «Харківські теплові мережі» знаходять своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами, доводами відповідачів не спростовані, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 662,40 грн (а.с. 22).
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 263-267, 279, 280-283, 354-355 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позов задоволити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, з урахуванням гарячої води, станом на 01.06.2026 у розмірі 123 573 (сто двадцять три тисячі п`ятсот сімдесят три) гривні 66 копійок, в тому числі з нарахованими по листопад 2021 інфляційними втратами у сумі 3 621,86 грн та 3% річних у сумі 1 386,06 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок в рівних частинах, тобто по 1 331,20 грн з кожного зі співвідповідачів.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», код ЄДРПОУ 31557119, місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, 11;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Суддя М.В. Броницька