ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2366/26
Номер рядка у звіті 315

24 липня 2026 року м. Золотоноша 
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому засіданні в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026250370000539 від 11.05.2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Русалівка Маньківського району Черкаської області, громадянки України, українки, освіта середня, працюючої продавцем в магазині ФОП « ОСОБА_5 », одруженої, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судима,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 17 вересня 2024 року (більш точний час слідством не встановлено), перебуваючи у приміщенні КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради, що розташована за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Садовий проїзд, 2, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з невстановленою слідством особою, в порушення п. 3 «Порядку видачі медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.12.2001 № 482, надала невстановленій слідством особі особисті дані відносно себе та свого малолітнього сина для виготовлення йому завідомо підробленого документу, а саме медичного висновку Форми № 080/о. У подальшому невстановлена слідством особа, у невстановлений час та у невстановленому місці, виготовила підроблений документ, а саме медичний висновок Форми № 080/о від 17.09.2024 № 1836/І, виданий КП «Золотоніський міський центр ПМСД (СМ)» Золотоніської міської ради на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надає право для отримання посвідчення на дитину з інвалідністю та одержання допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років.
Таким чином, ОСОБА_4 підробила офіційний документ, який видається підприємством, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України.
Вона ж 03.10.2024 (більш точний час слідством не встановлений), перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області, що розташоване за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Благовіщенська, 2, діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії, використала завідомо підроблений документ, а саме медичний висновок Форми № 080/о від 17.09.2024 № 1836/І, який виданий КП «Золотоніський міський центр ПМСД (СМ)» Золотоніської міської ради на ім`я її малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання вказаного медичного висновку Управлінню соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області під час подання заяви № 1000000000240040424394 від 03.10.2024 про призначення усіх видів соціальної допомоги, що в подальшому стало підставою для отримання посвідчення на дитину з інвалідністю та одержання допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років.
Таким чином, ОСОБА_4 використала завідомо підроблений документ, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.
Також ОСОБА_4 03.10.2024 (більш точний час слідством не встановлений), перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області, що розташоване за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Благовіщенська, 2, перебуваючи з 01.10.2024 на обліку в Управлінні соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області як одержувач допомоги на дітей з інвалідністю віком до 18 років, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння бюджетними коштами, шляхом обману, в порушення п. 5 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 79, під час заповнення заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги та компенсацій № 1000000000240040424394 від 03.10.2024 надала підроблену медичну документацію, а саме медичний висновок Форми № 080/о від 17.09.2024 № 1836/І, виданий КП «Золотоніський міський центр ПМСД (СМ)» Золотоніської міської ради, у зв`язку із чим, у період часу з 01.10.2024 по 31.05.2025 незаконно заволоділа бюджетними коштами на загальну суму 23473 гривень 20 копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
01.06.2026 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_9 на підставі ст. 468, 469, 470, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачена повністю визнала себе винною в інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях та зобов`язалася: беззастережно визнати у судовому провадженні свою вину в обсязі обвинувального акту у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у підробленні офіційного документа, який видається підприємством, вчинене за попередньою змовою групою осіб; використанні завідомо підробленого документа; заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), погоджуючись на призначення покарання з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч.3 ст. 358 КК України у виді 3 років обмеження волі; за ч. 4 ст. 358 КК України, у виді 2 років обмеження волі, а шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, - на призначення покарання ОСОБА_4 у виді 3 років обмеження волі та на звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням підставі ст. 75 КК України та покладення на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнала повністю. У скоєному щиро розкаялася. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, вона цілком розуміє надані їй законом права, а також роз`яснені їй судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ч. 4 ст. 474 КПК України. При цьому вона зазначила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачена вказала, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена нею з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. Цивільний позов у судовому засіданні визнала.
У судовому засіданні прокурор Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, угода укладена добровільно, й просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_9 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисною та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та Кримінальним кодексом України. При цьому обвинуваченою вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.
У підготовче судове засідання не з`явилася представник потерпілого - управління соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області, але до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, щодо затвердження угоди про визнання винуватості не заперечує.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченої про повне розуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили її погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, розуміння характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Суд дійшов висновку про правильну правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_4 .
На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 01.06.2026 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 та обвинуваченою в зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 469, ст. 472 КПК України. Під час досудового розслідування обвинуваченою скарги не подавались.
Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
Очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не обирався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно неї запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Розглядаючи заявлений цивільний позов управління соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Статтєю 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково відмовляє в ньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Як вбачається із заявленого цивільного позову, управління соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області просить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 23 473,20 грн.
Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнала у повному обсязі, і суд приймає визнання обвинуваченою цивільного позову.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. 368-370, 373, 374, 392, 395, 468-470, 472-476, 532 КПК України, ст. 65-67, 70, 75-77 КК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 червня 2026 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026250370000539 від 11.05.2026, відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді 1 року обмеження волі;
за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді 3 років обмеження волі;
за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Початок іспитового строку рахувати з 24.07.2026.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази по справі, а саме: завірену копію особової справи ОСОБА_4 на 74 аркушах, довідку про отримані доходи на 1 аркуші, особову справу ОСОБА_10 (1537985795,411834,412335), Золотоніське УСЗН, с. Гельмязів – в оригіналах, в 1 томі, на 71 арк . - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Цивільний позов управління соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області до обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь управління соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області майнову шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, у розмірі 23 473 (двадцять три тисячі чотириста сімдесят три) гривні 20 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення вироку.
Відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України цей вирок може бути оскаржений: обвинуваченою, її захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя         ОСОБА_1