ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/33061/25

Головуючий суддя І інстанції – Неклеса О.М.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2026 в адміністративній справі №160/33061/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 29.10.2025 року №046550009454 щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію інвалідності з дати звернення, тобто з 20.10.2025 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2026 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 29.10.2025 р. №046550009454 щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.10.2025 р. про призначення пенсії по інвалідності, з урахуванням висновків суду у даній справі та прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства України.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що  позивача визнано особою з інвалідністю з 26.12.2007 та повторно з 01.01.2012 до «безстроково». На час встановлення інвалідності позивач досяг 21 року, однак звернувся за призначенням пенсії 20.10.2025 у віці 38 років, відтак для призначення пенсії необхідна наявність 6 років страхового стажу.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є особою, якій встановлено інвалідність І групи з 26.12.2007 р. та повторно встановлено із 01.01.2012 р. безстроково.
20.10.2025 р. позивач через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення пенсії по інвалідності.
Вищезазначена заява з додатками за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області. 
За результатами розгляду заяви позивача та доданих до неї документів відповідачем прийнято рішення від 29.10.2025 р. за №046550009454, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з недостатньою кількістю страхового стажу на день звернення.
В обґрунтування відмови у призначені позивачу пенсії відповідач зазначив, що згідно з наданими заявником (вік на день звернення – 39 років 8 місяців 22 дні) документами його страховий стаж становить 1 рік 1 місяць 20 днів в той час як відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, для осіб з інвалідністю І групи віком від 38 років до досягнення особою 40 років включно необхідний страховий стаж становить 6 років.
Не погодившись із позицією та рішенням ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 звернувся за захистом власних прав та інтересів до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки матеріалами справи підтверджено, що станом на час встановлення інвалідності позивачу виповнився 21 рік та страховий стаж на час встановлення інвалідності І групи складав 1 рік 1 місяць 20 днів.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05.11.1991 р. (далі – Закон №1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 р. (далі – Закон №1058-IV).
Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пенсійним віком є встановлений законодавством вік, із досягненням якого, особа може претендувати на виплату пенсії за віком.
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 стаття 24 Закону №1058-IV).
Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частин 1, 2 статті 30 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Згідно із приписами ч.1 ст.32 Закону №1058-IV, особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: 
для осіб з інвалідністю I групи:
до досягнення особою 25 років включно - 1 рік;
від 26 років до досягнення особою 28 років включно - 2 роки;
від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 3 роки;
від 32 років до досягнення особою 34 років включно - 4 роки;
від 35 років до досягнення особою 37 років включно - 5 років;
від 38 років до досягнення особою 40 років включно - 6 років;
від 41 року до досягнення особою 43 років включно - 7 років;
від 44 років до досягнення особою 48 років включно - 8 років;
від 49 років до досягнення особою 53 років включно - 9 років;
від 54 років до досягнення особою 59 років включно - 10 років.
Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.
Положеннями статті 34 Закону №1058-IV передбачено, що пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.
Отже, обов`язковими умовами для призначення пенсії по інвалідності, відповідно до вказаної вище норми, у випадку встановлення інвалідності І групи з урахуванням спірним правовідносин, є вік – до досягнення особою 25 років включно та 1 рік страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією.
Як видно з матеріалів справи, станом на 31.12.2007 р. та на момент звернення із заявою про призначення пенсії по інвалідності страховий стаж позивача становив 1 рік 1 місяць 20 днів.
На час встановлення інвалідності позивачу виповнився 21 рік (повних років), що підтверджується відповідною випискою з акту огляду медико-соціальною експертною комісією.
Отже, позивачу встановлено інвалідність першої групи у 21 рік та станом на час встановлення інвалідності, його страховий стаж склав 1 рік 1 місяць 20 днів.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності доводів пенсійного органу відносно необхідного страхового стажу позивача для призначення пенсії по інвалідності у кількості 6 років з огляду на вік позивача станом на час звернення за призначенням пенсії по інвалідності, оскільки ч. 1 ст. 32 Закону №1058-IV визначено альтернативно необхідність наявного страхового стажу у праві на пенсію по інвалідності, зокрема, необхідний страховий стаж може бути розрахований на час встановлення інвалідності або на день звернення за пенсією.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2026 в адміністративній справі №160/33061/25 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя В.А. Шальєва