Справа № 589/5550/25
Провадження № 2-др/589/27/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року	м. Шостка	

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Темірова Ч.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» в особі представника адвоката Андрущенка Михайла Валерійовича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
УСТАНОВИВ:
16.07.2026 в підсистемі «Електронний суд» судом отримано заяву ТОВ «ІННОВА-НОВА» в особі представника Андрущенка М. В., про ухвалення додаткового рішення, в якій вказано, що 09.07.2026 у справі за позовом ТОВ «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитними договором ухвалено судове рішення, яким не вирішено питання про розподіл судових витрат щодо надання позивачу ТОВ «ІННОВА-НОВА» професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.07.2026 заяву передано на розгляд судді Темірова Ч.М.
Дослідивши матеріали справи в межах питання що вирішується, суд встановив таке.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» адвокат Андрущенко М.В. через підсистему «Електронний суд» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №8682270725 від 01.07.2025 на загальну суму 30720,00 грн та судових витрат в сумі 2422,40 грн. 
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області 09.07.2026 за результатом розгляду вказаної справи ухвалив рішення яким позовні вимоги задовольнив, вирішив стягнути заборгованість за договором про надання грошових коштів у кредит №8682270725 від 01.07.2025 в сумі 30720,00 грн. та суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2422,40 грн. Питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.
Згідно з п. 3 ч. 1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» було укладено договір про надання правової допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025 з адвокатом Андрущенко Михайлом Валерійовичем, ордер про надання правничої допомоги серії АН № 1834469 від 03.11.2025.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача Андрущенком М.В. подано докази, а саме: заявку № 3916406078 про надання послуг від 03 листопада 2025 року; акт приймання-передачі наданих послуг № 3916406078 від 14.07.2026 до Договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06 травня 2025 року, в якому зазначено перелік послуг: «написання позовної заяви до Лапшова Е.А., заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду по справі № 589/5550/25 та клопотання про залишення клопотання без розгляду, написання відповіді на відзив», вартість послуг становить 5000,00 грн.
Відповідно до платіжної інструкції №2 від 15.07.2026 товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» оплатило адвокату Андрущенко М.В. суму 5000,00 грн за надання правової допомоги за заявкою №3916406078.
Водночас, 08.09.2025 здійснено реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме змінено найменування юридичної особи з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» на ТОВ «ІННОВА-НОВА».
Визначаючи на підставі ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).
Із матеріалів справи вбачається, що позивачу правничу допомогу у даній справі надавав адвокат Андрущенко М.В., що підтверджується договором про надання правничої допомоги №06-05/2025 від 06.05.2025, укладеного між адвокатом Андрущенко М.В. та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», де визначено умови надання правничої допомоги, права та обов`язки сторін; також в договорі сторони узгодили порядок прийняття результатів наданих послуг, оплату наданих послуг та ціну договору, предмет договору та порядок надання послуг та інші умови.
Надані стороною позивача документи відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України є належними доказами понесення ТОВ «ІННОВА-НОВА» витрат на професійну правничу допомогу у даній справі і такі витрати становлять 5 000,00 грн.
Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи.
Наведені висновки сформульовані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі № 686/5757/23.
Подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи.
Дослідивши заяву представника ТОВ «ІННОВА-НОВА» - адвоката Андрущенка М.В. про розподіл судових витрат, додані до неї документи, та вирішуючи, чи є розмір витрат ТОВ «ІННОВА-НОВА» на правничу допомогу обґрунтованим і пропорційним до предмета спору в цій справі, суд вважає, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн не відповідають критерію розумності їхнього розміру, не відповідають обсягу наданих правничих послуг під час розгляду справи, оскільки розгляд цієї справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і адвокатом було здійснено лише написання позовної заяви. Клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, залишення без розгляду заяв, відповіді на відзив в межах розгляду цього позову ОСОБА_2 не подавав до суду.
Вивчивши надані докази понесених позивачем ТОВ «ІННОВА-НОВА» витрат на правничу допомогу які надані адвокатом Андрущенко М.В., враховуючи особливості предмета спору, ціну позову, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, складність справи, яка є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, суд дійшов висновку, про наявність підстав для стягнення таких з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ІННОВА-НОВА» у розмірі 3000,00 грн.
Керуючись ст. 133, 141, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» (код ЄДРПОУ: 44127243, адреса місцезнаходження: вул. Верхній Вал, буд. 10, м. Київ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 (три тисячі) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складання повного тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Дата складення повного судового рішення 22 липня 2026 року.

Суддя	Ч.М.Теміров