| Справа № 454/2692/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2026 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Адамович М. Я. ,
за участю секретаря Баран О.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, 
в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
Позивачі звернулися до суду з даним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що 11.04.2005р. мати позивачів ОСОБА_2 придбала в ОСОБА_3 , житловий будинок з надвірними будівлями, які розташовані по АДРЕСА_1 .
23.02.2023р. їх мати померла вони успадкували по 1/2 частині зазначеного житлового будинку. В будинку матері вона знайшли державні актим на земельні ділянки для обслуговування зазначеного житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства, які фактично є однією земельною ділянкою. Однак вказані державні актив видані на ім`я попереднього власника ОСОБА_3 , які останні передав їхній матері та щодо них не було проведено реєстрацію права власності на ім`я матері. Зазначене є перешкодою в спадкуванні позивачками земельних ділянок.
Відповідач подав заяву про визнання позову.
Заяви (клопотання) учасників справи
Позивачі в позовній заяві заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали.
Відповідач подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.
Інші процесуальні дії
Ухвалою суду призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
11.04.2005р. ОСОБА_2 придбала в ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , що встановлено з договору купівлі-продажу та витягу з Державного реєстру правочинів.
Позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували після смерті матері ОСОБА_2 по 1/2 частині зазначеного житлового будинку кожна, що встановлено з свідоцтв про право на спадщину, витягів про реєстрацію в спадковому реєстрі, витягів з Державного реєстру речових прав.
З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.06.2004р. та державних актів встановлено, що ОСОБА_3 успадкував після смерті ОСОБА_4 земельні ділянки загальною площею 0,5214га, розташовані по АДРЕСА_1 , до складу яких входять: земельна ділянка площею 0,1236га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, земельні ділянки загальною площею 0,3978га (0,2061га та 0,1917га), призначені для ведення особистого селянського господарства.
Оцінка суду
Позивачами ставиться питання про визнання права власності на земельні ділянки.
Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 
Згідно ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також уразі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.
Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.
Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
На підставі частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Частиною четвертою вищевказаної статті визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Таким чином, законодавцем визначено принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Тобто особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду має право на відповідну частину земельної ділянки на тих самих умовах, на яких воно належало попередньому власникові або користувачу, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.
Такого висновку щодо застосування зазначених норм матеріального права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 року у справі №689/26/17 та постанові Верховного Суду від 09.12.2020 року у справі №642/3950/17.
У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року в справі № 210/1609/15-ц (провадження № 61-40313св18) вказано, що "право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Таким чином, до позивачів, які успадкували належний спадкодавиці житловий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розташований.
Оскільки позивачі набули право власності по 1/2 частині житлового будинку, то до кожного з них переходить право власності по 1/2 частину земельної ділянки, на якій розташований цей житловий будинок.
За таких підстав, позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1236га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий №4624884600:09:004:0008, розташовану в с.Забужжя Шептицького району Львівської області та на 1/2 частину земельних ділянок загальною площею 0,3978га, до складу яких входять земельна ділянка площею 0,2061га кадастровий №4624884600:09:001:0002 та земельна ділянка площею 0,1917га Кадастровий №4624884600:09:008:0004, призначених для ведення особистого селянського господарства, розташованих в с.Забужжя Шептицького району Львівської області.
Визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1236га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий №4624884600:09:004:0008, розташовану в с.Забужжя Шептицького району Львівської області та на 1/2 частину земельних ділянок загальною площею 0,3978га, до складу яких входять земельна ділянка площею 0,2061га кадастровий №4624884600:09:001:0002 та земельна ділянка площею 0,1917га Кадастровий №4624884600:09:008:0004, призначених для ведення особистого селянського господарства, розташованих в с.Забужжя Шептицького району Львівської області
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
У разі, якщо рішення не було вручена в день його проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ., місце проживання: АДРЕСА_2 .
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 . 

Головуючий: М. Я. Адамович