Справа № 570/2457/25
Провадження №2/944/623/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2026 року | м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Білецької М.О.
з участю секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» Усенко М.І., через систему «Електронний суд», звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1  заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №11081-05/2023 від 08.05.2023 в розмірі 51004,00 грн, з яких: 11400,00 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, 39604,00 гривень - сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 08.05.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №11081-05/2023, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу кредит в розмірі 11400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п.п.1.6 Кредитного договору, кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки потягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору.
Всупереч вказаним вимогам, відповідач не виконала умови кредитного договору, не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору. 
03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» укладено договір факторингу №3072023 відповідно до умов якого ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» передає (відступає), а ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» приймає належні ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржника, вказані у Реєстрі боржників.
29 січня 2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №29012024 відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передає (відступає), а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» права вимоги до боржника, вказані у Реєстрі боржників. 
Таким чином, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем за договором про надання фінансового кредиту №11081-05/2023 від 08.05.2023 в загальному розмірі 51004,00 грн.
Враховуючи наведене, просить позов задовольнити. 
Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 16.07.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
28.07.2025 ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що до матеріалів справи не долучено належних доказів переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі – від первісного кредитора ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» до ТОВ «Стар Файненс Груп» за Договором про надання фінансового кредиту №11081-05/2023 від 08.05.2023, наступний перехід прав вимоги, який є похідним, не може підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього фактора «ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». 
Крім цього зазначає, що лист ТОВ "Універсальні платіжні рішення" не є первинним бухгалтерським документом, який би беззастережно свідчив про факт переказу коштів саме відповідачеві. Лист містить лише інформацію про здійснення переказу на картку з маскою , але не містить жодних ідентифікаційних даних, які б дозволили однозначно стверджувати, що ця картка належить саме відповідачеві. Тобто, цей доказ є недопустимим та недостатнім для підтвердження обставин, на які посилається Позивач, а також це є третя сторона, яка не зазначена в договорі.
В той же час, позивач не надає жодного доказу, який би дозволив достовірно з`ясувати обставини нібито укладення кредитного договору. Не надає доказів відправлення одноразового ідентифікатора Відповідачеві, доказів того, що саме Відповідач використала нібито відправлений ідентифікатор для нібито укладення кредитного договору. Також в договорі та Заявці-анкеті Клієнта на отримання фінансового кредиту, видно, що підписані від імені відповідача з використанням телефону 0687691292 не встановлено обставин належності відповідачеві цього номеру телефону, так як у позовній заяві номер телефону відповідача вказано позивачем інший 0961400066, а в договорі вказано 8 номерів, яким саме номером було проведено ідентифікацію не зрозуміло. Всі «докази», які спромігся надати позивач до районного суду, це ним самостійно зроблена, як зацікавленою особою, довідка про ідентифікацію. Враховуючи вищевикладене, вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами укладення кредитного договору № 11081- 05/2023від 08.05.2023.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором 11081-05/2023 від 08.05.2023, вбачається, що станом на 29.01.2024 вказано тіло кредиту в сумі 11400 (прострочене тіло зазначена сума 0 грн.); відсотки зазначені в сумі - 0 грн (прострочені відсотки в сумі -39604,00 грн.); оплата по відсоткам та оплата всього зазначена сума – 2003,00 грн., а тому наданий розрахунок заборгованості та заборгованість за поданим позовом містить розбіжність. Матеріали позовної заяви не містять розрахунку заборгованості здійсненого первісним кредитором. Первинних бухгалтерських документів, складених первісним кредитором до позовної заяви не надано. Вказаний розрахунок з зазначенням конкретних розмірів заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а тому зазначена у ньому інформація за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач.
З урахуванням наведеного, просить в задоволенні позову відмовити.
05.08.2025 представник позивача Усенко М.І., через систему «Електронний суд», подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вважає аргументи наведені у відзиві на позовну заяву Відповідача безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконання зобов`язання за кредитним договором.
Зазначає, що 29.01.2024 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №29012024. Згідно даного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №11081-05/2023 від 08.05.2023.
Надана представником Позивача платіжна інструкція містить усі обов`язкові реквізити, а тому може вважатися підтвердним документом понесених витрат.
Договір про надання споживчого кредиту, договір відступлення прав вимог, розрахунок заборгованості, а також інші документи, які є додатками до поданої Товариством позовної заяви містять усі необхідні відомості для того, аби ідентифікувати їх як такі, що підтверджують суму боргу саме по цьому кредитному договору, адже містять відомості про Позичальника та номер і дату кредитного договору. Судова практика свідчить про те, що розрахунок заборгованості може бути належним доказом існування боргу лише у взаємозв`язку з іншими доказами, зокрема, Позивачем було надано копію лист ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ". Надане Позивачем Повідомлення про перерахування коштів за вихідним номером №2919_250416092405 від 16.04.2025 містить необхідні реквізити, а отже, може вважатися первинним документом.
Наданий Позивачем Лист про перерахування коштів містить усі необхідні реквізити, а, отже, може вважатися первинним документом і підтверджувати надання Позичальнику кредитних коштів. Крім цього, слід зазначити, що матеріали справи містять розрахунок заборгованості, складений та підписаний первісним кредитором. Важливо також зазначити, що Відповідач не надав жодного альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором чи доказів відсутності такої.
Представником Товариства на підтвердження успішного перерахування коштів надано Довідку від ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» , якою підтверджується, що між Товариством та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» було укладено договір на переказ коштів ФК-150920 від 15.09.2020. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 08.05.2023 року о 12:40 на суму 11400 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua – 234791608, призначення платежу: Зачислення 11400 грн. на картку НОМЕР_1 . У зв`язку з тим, що АТ "ПриватБанк" є емітентом картки отримувача кредитних коштів (за дебетовою карткою № НОМЕР_1 , на яку перераховувались кошти кредиту), Позивач був змушений витребувати у АТ «ПриватБанк» інформацію, що становить суттєву роль для всебічного, повного та справедливого розгляду справи. Відповідно до довідки про ідентифікацію, вбачається, що ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено договір №11081-05/2023 ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм». Одноразовий ідентифікатор, що присвоєний Відповідачці: W2967.
Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачем та первісними кредиторами не було б укладено.
З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити.
07.08.2025 ОСОБА_1 скерувала до суду заперечення на відповідь на відзив в якому зазначає, що перехід кредитного договору відбувся двічі згідно позовної заяви (ТОВ «ІНВЕСТСТРУМ» до ТОВ «Стар Файненс Груп», ТОВ «Стар Файненс Груп» до ТОВ «Кредіт – Капітал»), однак позивач не надав доказів фактичного виконання умов договору факторингу (переходу від ТОВ «ФК«ІНВЕСТСТРУМ» до «ТОВ «Стар Файненс Груп», зокрема: - Акту приймання-передачі прав вимоги між ТОВ "ФК"ІНВЕСТСТРУМ" та ТОВ "Стар Файненс Груп"; - Платіжного документа, що підтверджує сплату грошових коштів за набуті права вимоги. Відповідно, відсутні підтвердження правонаступництва, що унеможливлює встановлення законності подальшого набуття прав позивачем — ТОВ "Кредит Капітал". Таким чином, правонаступництво позивача (ТОВ «Кредит Капітал») є недоведеним, а тому його вимоги щодо стягнення заборгованості є необґрунтованими і підлягають відмові.
Так, листи та повідомлення, підписані ТОВ «Універсальні платіжні рішення», не можуть бути визнані допустимими доказами, оскільки ця компанія не є стороною кредитного договору, не є правонаступником та не має належних повноважень. Усі ці листи не містять чітких посилань на кредитний договір, на якому базується позов, а отже — не доводять наявності заборгованості саме за цим кредитом.
У наданих документах відсутній розрахунок заборгованості, складений первинним кредитором , та не надано жодного альтернативного розрахунку, складеного з урахуванням умов кредитного договору. Доданий розрахунок , який доданий Позивачем підписаний ТОВ «Стар Файненс Груп», дана компанія не є, ні первісним кредитором, та не є правонаступником, оскільки не доведено факт правонаступництва, отже Відповідно до вимог ст.76.78 ЦПК України, такі докази є неналежними та недопустимими.
З урахуванням наведеного, просить в задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 02.10.2025 клопотання представника відповідача задоволено, витребувано у АТ «Райффайзен Банк» докази які становлять банківську таємницю. 
03.03.2026 АТ «Райффайзен Банк» надано витребувані докази, які становлять банківську таємницю.
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялася, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про виклик в судове засідання. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи.
Частинами 4, 5 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 02.09.2026, є дата складення повного судового рішення 07.09.2026.
Дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 08 травня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №11081-05/2023. Цей договір підписаний в електронній формі. З умовами та правилами отримання позики відповідач ознайомилася. Даний договір був підписаний представником первісного кредитора та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового персонального ідентифікатора (електронного підпису) – W2967. 
Крім цього, до матеріалів справи долучено фото фіксацію процесу верифікації ОСОБА_1 під час підписання договору.
Відповідно до п.1.1. договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 11400,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договром.
Згідно п.1.2 договору, тип кредиту – кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби клієнта. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредит 08.05.2023. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 01.05.2024.
Відповідно до п.1.4.1 Процентна ставка за кредитним договором становить 2.50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.2 цього Договору.
Згідно п.1.6 договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4149-50ХХ-ХХХХ-4430, протягом одного робочого дня з дня прийняття заяви рішення про видачу кредиту.
Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кошти у розмірі, встановленому договором, що підтверджується листом №2919_250416092405 від 16.04.2025 директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення», а також витребуваною судом інформацією, відповідно до якої 08.05.2023 ОСОБА_1 на свій банківський рахунок отримала грошові кошти в загальному розмірі 11400,00 грн. 
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ч.ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»,електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №243/6552/20, який є обов`язковим для врахування судом відповідно до ст.263 ЦПК України.
Згідно зі ст.ст.526, 530 ЦК України,зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст.ст.1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Судом встановлено, що договір про надання фінансового кредиту №11081-05/2023 від 08.05.2023, підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між первісним кредитором ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 правочину.
Без отримання листів на адресу електронної пошти та/або SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори не були б укладеними.
Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність доказів перерахування коштів первісним кредитором на рахунки відповідача, оскільки за умовами договору про надання фінансового кредиту, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.
В свою чергу, первісний кредитор ТОВ «ФК «Інвеструм», як і позивач, з урахуванням перерахування усіх коштів на банківську карту позичальника, не володіють та не можуть володіти первинними бухгалтерськими документами, оскільки вони не є банківськими установами, а перерахування коштів здійснювалось з використанням оператора послуг платіжної інфраструктури. Аналогічні висновки викладені колегією суддів у постанові Львівського апеляційного суду від 03.10.2025 у справі 944/2978/24. 
Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу позику у розмірі, встановленому договором.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу №3072023, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає), а ТОВ «Стар Файненс Груп» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржника, вказані у Реєстрі боржників, в тому числі до ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №3072023 від 03 липня 2023 року, ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в загальному розмірі 25639,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11400,00 грн; суми заборгованості по відсотках в розмірі 14239,00 грн. 
29 січня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №29012024, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає), а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі боржників, в тому числі до ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29012024 від 29 січня 2024 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в загальному розмірі 51004,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11400,00 грн; сума заборгованості по відсотках в розмірі 39604,00 грн. 
Згідно платіжної інструкції №74824 від 29.01.2024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перерахувало грошові кошти на рахунки первісного кредитора ТОВ «Стар Файненс Груп» в загальному розмірі 1489027,83 грн.
Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. 
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином судом встановлено, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у встановленому законом порядку набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором фінансового кредиту.
Відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками у порядку та розмірах, передбачених договором.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитними договором 11081-05/2023 від 08.05.2023, заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» становить 51004,00 гривень, з яких: 11400,00 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу, заборгованість по відсотках в розмірі в розмірі – 0,00 грн та заборгованість за простроченими відсотками в розмірі – 39604,00 грн.
Згідно зі ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання.
Порушення боржником умов договорів є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
З огляду на наведене, суд приходить висновку, що відповідачем порушуються умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту, внаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній вище сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовилася від належного виконання взятих на себе зобов`язань за договором.
ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення суми отриманої позики та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків не виконала, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість в загальному розмірі 51004,00 гривень.
Як встановлено в судовому засіданні, з розрахунку заборгованості вбачається, що з 08.05.2023 по 04.10.2023 у ОСОБА_1 була наявна заборгованість по відсотках за користування кредитом, однак з 05.10.2023 така заборгованість ОСОБА_1 була погашена. Поряд з тим, позивачем нараховувалась відповідачу заборгованість за простроченими відсотками, які станом на 29.01.2024 становлять 39604,00 грн. В обґрунтування матеріально-правових позовних вимог, позивач посилається на ст.625 ЦК України.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Як вбачається з матеріалів справи Кредитний договір №11081-05/2023 укладений 08.05.2023, тобто після 24.02.2022, а введений в Україні воєнний стан не припинений та не скасований, а тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 39604,00 грн. суми заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦКУ - є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Договором №№11081-05/2023 про надання кредиту від 08.05.2023, що становить 11400 грн., що складається з суми заборгованості за тілом кредиту.
Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання позовної заяви позивач сплатило судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №9073 від 13 травня 2025 року.
Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».
Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 541,34 грн.
Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з приписами ч.1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано такі докази (копії):
1)Договір про надання правничої допомоги №0103 від 01 березня 2024 року;
2)Замовлення до Договору про надання правничої допомоги №0103 від 01 березня 2024 року;
3)Детальний опис наданих послуг від 09.05.2025;
4)Рахунок на оплату від 25 квітня 2025;
5)свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2093;
6)ордер на представництво інтересів ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Враховуючи наведені обставини, складність справи, час, витрачений адвокатом на підготовку позовної заяви та процесуальних документів в межах розгляду справи, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову, суд вважає, що з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 279, 280, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №11081-05/2023 від 08.05.2023 в сумі 11400 (одинадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп., що складається з тіла кредиту.
В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір у розмірі 541 (п`тсот сорок одну) грн. 34 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 07.09.2026. 

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, 28 корп.;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя М.О. Білецька