Справа № 462/5563/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

06 липня 2026 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 21.06.2026 р. о 20 годині 50 хвилин у м. Львові на вулиці Виговського, 45А керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху – перестроювання, не надав перевагу в русі транспортного засобу Mercedes-Benz Citaro, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди, чим порушив п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Крім цього, ОСОБА_1 , 21.06.2026 р. о 20 годині 50 хвилин у м. Львові на вулиці Виговського, 45А керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці дорожньо-транспортної пригоди та у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою визнав повністю.
Заслухавши пояснення особи, відносно якої складені протоколи про адміністративні правопорушення, вивчивши матеріали справи, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. 
Частиною 1 статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім визнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчинених правопорушення, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №699323 від 21.06.2026 р. та серії ЕПР1 № 699320 від 21.06.2026 р. відповідно; схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана учасниками ДТП без застережень, на якій зображено місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування після зіткнення, перелік видимих пошкоджень та письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди; записами нагрудних відеореєстраторів поліцейських, з яких чітко вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснено його права, можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці дорожньо-транспортної пригоди до якої він причетний та у медичному закладі, на що останній відмовився, рапортом поліцейського Д. Михацько від 21.06.2026 року, в якому деталізовано викладені обставини вчинених ОСОБА_1 правопорушень; направленням складеного поліцейським про скерування на огляд ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у якому зазначені виявлені поліцейським ознаки сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.
Наведене узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Таким чином, досліджені судом докази, які у своїй сукупності є достатніми, належними та допустимими для встановлення винуватості особи, відносної якої складені протоколи про адміністративні правопорушення, а тому враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У зв`язку із наведеним, враховуючи особу правопорушника, а також із врахуванням положень ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
Керуючись ст. 23, 36 40-1, 126, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення із врахуванням положень ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 /сімнадцять тисяч/ гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 /шістсот шістдесят п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.