ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/1678/26 

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108
Господарський суд Київської області
без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянув матеріали справи
за позовом Фізичної особи-підприємця Богуславця Богдана Юрійовича
АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю “ФУД ШИФТ”
08161, Київська область, Фастівський район, село Тарасівка, Боярська ТГ, вулиця Київська, будинок 1, офіс 21, код ЄДРПОУ 45221459
про стягнення заборгованості 

Обставини справи:
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №10518 від 04.06.2026) Фізичної особи-підприємця Богуславця Богдана Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю “ФУД ШИФТ” про стягнення заборгованості.
Судом перевірено позовну заяву і додані до неї документи на відповідність вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України та встановлена їх невідповідність вимогам пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України та частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України .
Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.06.2026 позовну заяву (вх. №10518 від 04.06.2026) Фізичної особи-підприємця Богуславця Богдана Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю “ФУД ШИФТ” про стягнення заборгованості залишено без руху та зобов`язано позивача усунути недоліки позову.
Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява (вх. №10732/26 від 17.06.2026), відповідно до якої позивачем усунуті недоліки позову.
Судом встановлено, що позовна заява і додані до неї документи відповідають вимогам статей 162, 164, 172, частині 5 статті 174, статті 175 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а згідно з пунктом 1 частини 5 цієї статті малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено, що на 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3328,00 гривень. 
За позовною заявою Фізичної особи-підприємця Богуславця Богдана Юрійовича заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 67504,89 грн, отже, дана справа є малозначною в розумінні пункту 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, не відноситься до категорій справ, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до частини 4 статті 247 Господарського процесуального кодексу України, та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. 
Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.06.2026 прийнято позовну заяву (вх. №10518 від 04.06.2026) Фізичної особи-підприємця Богуславця Богдана Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю “ФУД ШИФТ” про стягнення заборгованості до розгляду, відкрито провадження у справі 911/1678/26, розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлені сторонам строки подання заяв по суті справи.
Копію ухвали Господарського суду Київської області від 18.06.2026 судом надіслано на дійсну адресу відповідача, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб — підприємців та громадських формувань: 08161, Київська область, Фастівський район, село Тарасівка, Боярська ТГ, вулиця Київська, будинок 1, офіс 21, засобами поштового зв`язку. Згідно з наявним у матеріалах справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб — підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «ФУД ШИФТ» зареєстроване за вказаною адресою.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення АТ "Укрпошта" копію ухвали Господарського суду Київської області від 18.06.2026 представником відповідача отримано 23.06.2026.
Зважаючи на вказане, судом враховане, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та про встановлені судом строки подання заяв по суті справи.
Відповідач відзив не подав, позов не заперечив.
Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку із розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписав рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України.
За результатами дослідження наявних у матеріалах справи доказів та оцінки їх у сукупності, суд

встановив:

Правовідносини сторін
01.11.2025 між Фізичною особою-підприємцем Богославцем Богданом Юрійовичем як постачальником (далі — постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФУД ШИФТ» як покупцем (далі — покупець/відповідач) укладено договір поставки товару №011125/1 (з відстрочкою платежу) (далі — договір).
Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, найменування, ціна, кількість та асортимент якого визначаються сторонами у специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору.
Пунктом 3.1 договору передбачено, що товар поставляється покупцю партіями за цінами, найменуванням, у кількості та асортименті відповідно до зазначених у товарних накладних.
Відповідно до пункту 3.3 договору датою поставки партії товару вважається дата приймання товару покупцем і підписання сторонами товарних накладних.
Пунктом 6.1 договору сторони погодили, що покупець зобов`язується оплатити товар протягом 7 днів з дня отримання товару.
Відповідно до пункту 9.2 договору за несвоєчасну оплату товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню за затримку виконання умов, визначених пунктом 6.1 договору, у розмірі 1 % від суми поставленого товару за кожний день прострочення.
Відповідно до пункту 12.1 договору договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2026. Дія цього договору автоматично продовжується на наступний період, якщо не одна із сторін не заявить іншій стороні в письмовій формі про намір розірвати цей договір до припинення договору.
Суду не надано доказів того, що одна із сторін заявила іншій стороні в письмовій формі про намір розірвати цей договір до припинення договору, з огляду на вказане, суд дійшов висновку, що, на час здійснення спірних поставок у грудні 2025 року, договір був чинним, а поставки товару, з приводу оплати яких виник спір у цій справі, здійснені сторонами у період його дії та на виконання його умов.
Аргументи позивача
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на виконання договору, 01.12.2025 поставив відповідачу товар за видатковою накладною №ББ-0000038 на суму 10374,23 грн та видатковою накладною №ББ-0000030 на суму 1042,00 грн, а 13.12.2025 — товар за видатковою накладною №ББ-0000040 на суму 14724,54 грн. Загальна вартість поставленого відповідачу товару становить 26140,77 грн.
Позивач стверджує, що відповідач отримав вказаний товар, однак, у встановлений пунктом 6.1 договору семиденний строк, його вартість не оплатив, унаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 26140,77 грн.
Крім суми основного боргу, позивач заявив до стягнення 41364,12 грн пені, нарахованої відповідно до пункту 9.2 договору, з яких 18836,40 грн нараховано на суму заборгованості 11416,23 грн за 165 днів прострочення та 22527,72 грн — на суму заборгованості 14724,54 грн за 153 дні прострочення.
Таким чином, предметом спору у справі є виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого та прийнятого ним товару за договором поставки товару №011125/1 (з відстрочкою платежу) від 01.11.2025 та застосування до відповідача відповідальності за прострочення виконання цього грошового зобов`язання.
Аргументи відповідача
Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав, проти наведених позивачем обставин та заявлених позовних вимог не заперечив, власного розрахунку заборгованості та пені суду не надав, доказів оплати отриманого товару матеріали справи не містять.
Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та про встановлені судом строки подання заяв по суті справи.
Фактичні обставини, встановлені судом, докази, що прийняті та відхилені судом, мотиви прийняття або відхилення кожного доказу та аргументу, викладеного сторонами у матеріалах справи та висновки суду за результатами розгляду справи
На виконання умов договору позивач 01.12.2025 поставив відповідачу товар за видатковими накладними №ББ-0000038 на суму 10374,23 грн та №ББ-0000030 на суму 1042,00 грн, а 13.12.2025 — за видатковою накладною №ББ-0000040 на суму 14724,54 грн.
Загальна вартість поставленого відповідачу товару становить 26140,77 грн.
Вказані видаткові накладні містять підписи постачальника та покупця, що засвідчують передачу позивачем та прийняття відповідачем зазначеного у них товару, їх копії долучені до матеріалів справи.
Зважаючи на те, що поставка товару відбулась 01.12.2025 та 13.12.2025, тобто протягом визначеного пунктом 12.1 договору строку його дії, а надані позивачем видаткові накладні підтверджують передачу товару між сторонами договору, суд дійшов висновку, що спірні поставки здійснені на виконання умов договору поставки товару №011125/1 від 01.11.2025 у період його чинності.
Відповідачем доказів на спростування факту отримання товару, доказів наявності зауважень щодо його кількості, асортименту чи якості, а також доказів повернення товару суду не надано.
Відповідно до пункту 6.1 договору покупець зобов`язаний оплатити товар протягом 7 днів з дня його отримання.
Відповідно до частини 1 статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Отже, строк оплати товару, отриманого відповідачем 01.12.2025, закінчився 08.12.2025, відтак з 09.12.2025 відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 11416,23 грн.
Строк оплати товару, отриманого відповідачем 13.12.2025, закінчився 20.12.2025, відтак з 21.12.2025 відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 14724,54 грн.
Доказів сплати відповідачем вартості отриманого товару у загальному розмірі 26140,77 грн матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Отже, з огляду на встановлення судом факту поставки та отримання відповідачем товару всього на суму 26140,77 грн, настання передбаченого договором строку його оплати та відсутність доказів здійснення відповідачем такої оплати, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення 26140,77 грн основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо заявленої до стягнення пені.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно із частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
Згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 9.2 договору сторони погодили, що за несвоєчасну оплату товару покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню за затримку виконання умов, визначених пунктом 6.1 договору, у розмірі 1 % від суми поставленого товару за кожен день прострочення.
Позивачем заявлено до стягнення 41364,12 грн пені, а саме: 18836,40 грн, нарахованої на заборгованість у розмірі 11416,23 грн за період з 09.12.2025 по 22.05.2026 тривалістю 165 днів, та 22527,72 грн, нарахованої на заборгованість у розмірі 14724,54 грн за період з 21.12.2025 по 22.05.2026 тривалістю 153 дні.
Разом з тим, статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Відповідно до статті 3 цього Закону розмір пені, передбачений статтею 1 Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» є чинним.
Таким чином, погодження сторонами у пункті 9.2 договору пені у розмірі 1 % від суми поставленого товару за кожен день прострочення не скасовує встановленого законом обмеження її розміру, а тому пеня за відповідні періоди може бути стягнута лише у межах подвійної облікової ставки Національного банку України.
Суд також враховує, що Господарський кодекс України втратив чинність з 28.08.2025, тобто до укладення сторонами договору від 01.11.2025 та виникнення спірних правовідносин, а тому передбачене статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» обмеження застосовується судом без посилання на положення статті 343 Господарського кодексу України.
За офіційними даними Національного банку України облікова ставка у період з 24.10.2025 до 29.01.2026 становила 15,5 % річних, а з 30.01.2026 — 15 % річних.
Відтак, подвійна облікова ставка Національного банку України, виходячи з якої підлягає обчисленню максимально допустимий розмір пені, становила відповідно 31 % та 30 % річних.
Здійснивши перерахунок пені в межах визначених позивачем періодів її нарахування, суд установив, що на суму заборгованості 11416,23 грн за період з 09.12.2025 по 29.01.2026, що становить 52 дні, пеня за подвійною обліковою ставкою Національного банку України 31 % річних становить 504,27 грн, а за період з 30.01.2026 по 22.05.2026, що становить 113 днів, за подвійною обліковою ставкою Національного банку України 30 % річних — 1060,22 грн, всього — 1564,49 грн.
На суму заборгованості 14724,54 грн за період з 21.12.2025 по 29.01.2026, що становить 40 днів, пеня за подвійною обліковою ставкою Національного банку України 31 % річних становить 500,37 грн, а за період з 30.01.2026 по 22.05.2026, що становить 113 днів, за подвійною обліковою ставкою Національного банку України 30 % річних — 1367,43 грн, всього — 1867,80 грн.
Отже, загальний розмір пені, який відповідає встановленому законом граничному розміру, становить 3432,29 грн.
За таких обставин, позовна вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 3432,29 грн, а у задоволенні вимоги про стягнення решти пені у розмірі 37931,83 грн належить відмовити.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 26140,77 грн основного боргу та 3432,29 грн пені, всього — 29573,06 грн.
Розподіл судових витрат
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3328,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією про сплату №3563-7533-0180-8382 від 25.05.2026.
Водночас, позовна заява подана позивачем до Господарського суду Київської області в електронній формі через підсистему «Електронний суд».
Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
З огляду на ціну позову у цій справі розмір судового збору, визначений за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, є меншим за встановлений законом мінімальний розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, тому судовий збір підлягав сплаті у мінімальному розмірі — 3328,00 грн, а з урахуванням коефіцієнта 0,8, установленого частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», — 2662,40 грн.
Таким чином, належним розміром судового збору за подання цієї позовної заяви є 2662,40 грн, а сплачена позивачем понад зазначений розмір сума 665,60 грн є надмірно сплаченим судовим збором.
Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Судом встановлено, що спір у даній справі виник унаслідок невиконання відповідачем свого договірного обов`язку з оплати отриманого товару. Часткове задоволення позову зумовлене виключно здійсненим судом перерахунком заявленої позивачем пені з урахуванням установленого законом обмеження її максимального розміру та не спростовує факту порушення відповідачем грошового зобов`язання, яке стало причиною звернення позивача до суду.
Зважаючи на вказане та керуючись частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача судовий збір у належному до сплати за подання цього позову розмірі — 2662,40 грн.
При цьому, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена позивачем понад установлений законом розмір сума судового збору у розмірі 665,60 грн може бути повернута позивачу з Державного бюджету України за його клопотанням у встановленому законом порядку.
Також позивачем у позовній заяві зазначено про витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21632,00 грн.
На підтвердження вказаного позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 20.05.2026, укладений між позивачем та адвокатом Старовойтовою Ольгою Едуардівною.
Відповідно до пункту 4.2 договору про надання правничої допомоги гонорар адвоката за домовленістю сторін складає 21632,00 грн та підлягає сплаті клієнтом протягом 30 днів з дати ухвалення рішення судом першої інстанції у цій справі. 
Пунктом 4.3 цього договору передбачено, що детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) викладається у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат та в акті приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), який складається та підписується сторонами після ухвалення судом рішення у справі.
Позивачем до позовної заяви додано саме попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У даному випадку наданий позивачем розрахунок має попередній (орієнтовний) характер, а самим договором про надання правничої допомоги передбачено складення та підписання акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) після ухвалення судом рішення у цій справі.
Отже, станом на стадію ухвалення рішення у справі остаточний обсяг наданої позивачу професійної правничої допомоги та витрат на неї позивачем не заявлений до розподілу на підставі остаточних доказів, а тому питання про розподіл витрат позивача на професійну правничу допомогу на цій стадії судом не вирішується.
Інші докази, наявні у матеріалах справи, оцінені судом у сукупності з вищевикладеними та не наводяться у рішенні суду, позаяк не спростовують вказаних у рішенні висновків суду та не покладені судом в його основу.
Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 165, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Богославця Богдана Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ШИФТ» про стягнення заборгованості задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУД ШИФТ» (08161, Київська область, Фастівський район, село Тарасівка, Боярська ТГ, вулиця Київська, будинок 1, офіс 21, код ЄДРПОУ 45221459) на користь Фізичної особи-підприємця Богославця Богдана Юрійовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 26140,77 грн (двадцять шість тисяч сто сорок гривень сімдесят сім копійок) основного боргу, 3432,29 грн (три тисячі чотириста тридцять дві гривні двадцять дев`ять копійок) пені та 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судового збору.
3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 01.09.2026.

Суддя С.О. Саванчук