ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року 
м. Київ

справа № 360/1566/19
адміністративне провадження № К/990/13424/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Васильєвої І. А., Шишова О. О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу № 360/1566/19
за адміністративним позовом Північного Міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,
за касаційною скаргою Північного Міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя 1-ї інстанції О. В. Ірметова) від 29 жовтня 2024 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду (колегія у складі суддів: Т. Г. Гаврищук, А. А. Блохін, І. В. Сіваченко) від 30 січня 2025 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 08 квітня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позову Офісу великих платників податків ДФС в особі Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (далі - ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», відповідач) про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків від 27 лютого 2019 року № 10102/10/28-10-50-16-14.  
2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що на обліку у Офісі великих платників податків ДФС знаходиться ПАТ «Алчевський металургійний комбінат». На підставі статті 77 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та відповідно до затвердженого коригування плану-графіку, яке було своєчасно оприлюднене на офіційному веб-сайті ДФС України, прийнято наказ Офісу ВПП ДФС №309 від 14 лютого 2019 року «Про проведення планової документальної виїзної перевірки ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 грудня 2018 року, який направлено поштою 15 лютого 2019 року разом із повідомленням про початок перевірки № 4 від 15 лютого 2019 року та отримано платником згідно поштового повідомлення про вручення 18 лютого 2019 року. За результатами виїзду 27 лютого 2019 року встановлено, що за адресою: 93400, Луганська обл. м. Севєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 20-А - посадові особи, а саме керівник Шевченко Тарас Григорович та головний бухгалтер Єльчанінова Валентина Павлівна та/або законні представники ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» не знаходяться про що і складено акт № 33/28-10-50- 16-07/05441447 від 27 лютого 2019 року про відсутність посадових осіб та/або законних представників підприємства та неможливості вручення направлень на перевірку № 43 від 27 лютого 2019 року, № 44 від 27 лютого 2019 року № 45 від 27 лютого 2019 року. У зв`язку з тим, що посадові особи ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», а саме керівник Шевченко Тарас Григорович та головний бухгалтер Єльчанінова Валентина Павлівна та/або законні представники підприємства на момент прибуття посадових осіб Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС відсутні за податковою адресою ПАТ «Алчевський металургійний комбінат»: 93400, Луганська обл., м. Севєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 20 А - фахівці не мають можливості виконати умови пункту 81.1 статті 81 ПК України, а саме розпочати перевірку згідно наказу від 14 лютого 2019 року № 309. Крім того, представником ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» Ткаченко С. В. до канцелярії Офісу великих платників податків ДФС 26 лютого 2019 року було надано Повідомлення № 4 від 26 лютого 2019 року про відмову у допуску до проведення перевірки на підставі Наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № 309 від 14 лютого 2019 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Алчевський металургійний комбінат».
Таким чином, з урахуванням подання повідомлення про відмову у допуску до проведення перевірки та відсутності посадових осіб та/або законних представників підприємства за податковою адресою, фахівцями Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС, складено акт № 32/28-10-50-16-07/05441447 від 27 лютого 2019 року про відмову у допуску до проведення перевірки головного державного ревізора - інспектора відділу аудиту Харківського управління Офісу ВПП ДФС Масалітіної Д. Ю., головного державного ревізора - інспектора відділу аудиту Харківського управління Офісу ВПП ДФС Сєрої М. М., головного державного ревізора - інспектора відділу трансфертного ціноутворення та фінансових операцій Харківського управління Офісу ВПП ДФС Міроненко В. В. до проведення перевірки ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» відповідно до наказу № 309 від 14 лютого 2019 року за місцем проведення перевірки, а саме за адресою: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 20 А.
Наказом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 05 травня 2017 року № 959 «Про уповноваження на виконання певних функцій керівника» уповноважено Феденко Галину Михайлівну - начальника Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на виконання певних функцій керівника контролюючого органу, в тому числі щодо прийняття рішення про застосування арешту майна платника податків згідно пункту 94.6 статті 94 ПК України.
3. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 30 травня 2019 року зупинено провадження у справі до набрання чинності рішенням Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/1878/19.
4. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року поновлено провадження у справі.
5. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року допущено заміну сторони у справі - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління його правонаступником Північним Міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків.
6. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2025 року, у задоволенні позову відмовлено.
7. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 31 березня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій позивач просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2025 року, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
8. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутіна І. В., Шишов О. О.
9. Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2025 року клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження - задоволено. Поновлено строк на касаційне оскарження рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2025 року по справі № 360/1566/19. Відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
10. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.
11. 30 липня 2026 року Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 972 призначено повторний автоматизований розподіл справи, з підстави ухваленням зборами суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді рішення від 20 лютого 2026 року № 11 "Про визначення Персонального складу судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду" та введенням до складу судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян судді Дашутіна І. В., який перебуває у складі колегії суддів, що унеможливлює його участь у розгляді справи.
12. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Васильєва І. А., Шишов О. О.
13. Станом на час розгляду справи відзиву на касаційну скаргу від відповідача до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає подальшому розгляду у справі.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», код ЄДПОУ 05441447 знаходився на обліку у Офісі великих платників податків ДФС.
15. Згідно Витягу з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» знаходиться за адресою 93400, Луганська обл., місто Северодонецьк, вул. Вілєсова, буд 20-А.
16. У лютому 2019 року відкориговано план-графік проведення документальних планових перевірок платників податків, яке сформовано згідно вимог пунктів 2 та 3 Наказу Міністерства фінансів України від 02 червня 2015 року № 524 «Про затвердження порядку формування плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків», затверджено в.о. Голови Державної фіскальної служби України О.С. Власовим 13 лютого 2019 року та оприлюднене на офіційному Веб-сайті ДФС України.
17. На підставі статті 77 ПК України та затвердженого плану-графіку прийнято наказ Офісу ВПП ДФС № 309 від 14 лютого 2019 року «Про проведення планової документальної виїзної перевірки ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2016 року по 30 грудня 2018 року, який направлено поштою 15 лютого 2019 року разом із повідомленням про початок перевірки № 4 від 15 лютого 2019 року та отримано платником згідно поштового повідомлення про вручення 18 лютого 2019 року.
18. На підставі зазначених документів здійснено виїзд працівників податкової служби за адресою платника податків: Луганська обл., місто Севєродонецьк, вул. Вілєсова, буд 20-А., для вручення направлень на перевірку № 43 від 27 лютого 2019 року, виданого головному державному ревізору-інспектору відділу аудиту Харківського управління Офісу ВПП ДФС Масалітіній Д. Ю., № 44 від 27 лютого 2019 року, виданого головному державному ревізору-інспектору відділу аудиту Харківського управління Офісу ВПП ДФС Серій М. М., № 45 від 27 лютого 2019 року, виданого головному державному ревізору-інспектору відділу трансфертного ціноутворення та фінансових операцій Харківського управління Офісу ВПП ДФС Міроненко В. В., службових посвідчень та початку проведення перевірки ПАТ «Алчевський металургійний комбінат».
19. За результатами виїзду 27 лютого 2019 року встановлено, що за адресою: 93400, Луганська обл., м. Севєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 20-А - посадові особи платника податку, а саме керівник та головний бухгалтер та/або законні представники ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» не знаходяться, про що складено акт № 33/28-10-50-16-07/05441447 від 27 лютого 2019 року «Про відсутність посадових осіб та/або законних представників перевіряємого підприємства та неможливості вручення направлень на перевірку № 43 від 27 лютого 2019 року, № 44 від 27 лютого 2019 року, № 45 від 27 лютого 2019 року».
20. Представником ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» Ткаченко С. В. до канцелярії Офісу великих платників податків ДФС 26 лютого 2019 року було надано Повідомлення № 4 від 26 лютого 2019 року про відмову у допуску до проведення перевірки на підставі Наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № 309 від 14 лютого 2019 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Алчевський металургійний комбінат».
21. Фахівцями Харківського управління Офісу великих платників податків ДФС складено акт № 32/28-10-50-16-07/05441447 від 27 лютого 2019 року про відмову у допуску до проведення перевірки головного державного ревізора - інспектора відділу аудиту Харківського управління Офісу ВПП ДФС Масалітіної Д. Ю., головного державного ревізора - інспектора відділу аудиту Харківського управління Офісу ВПП ДФС Сєрої М. М., головного державного ревізора - інспектора відділу трансфертного ціноутворення та фінансових операцій Харківського управління Офісу ВПП ДФС Міроненко В. В. до проведення перевірки ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» відповідно до наказу № 309 від 14 лютого 2019 року за місцем проведення перевірки, а саме за адресою: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 20 А.
22. Начальником Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби Феденко Галиною Михайлівною, керуючись пунктом 94.6 статті 94 ПК України прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» № 10102/10/28-10-50-16-14 від 27 лютого 2019 року.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
23. Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходили з того, що рішення Офісу великих платників податків ДФС від 27 лютого 2019 року № 10102/10/28-10-50-16-1 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яке слугувало підставою для звернення контролюючого органу до суду з вимогою про підтвердження обґрунтованості такого арешту, було оскаржене платником податків та в подальшому визнане протиправним і скасоване судовим рішенням, що набрало законної сили. Застосувавши положення частини четвертої статті 72 КАС України щодо преюдиційності обставин, установлених судовим рішенням, суди дійшли висновку, що на час прийняття судового рішення відсутнє рішення податкового органу, яке підлягає підтвердженню обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків в судовому порядку.
24. Також суд апеляційної інстанції виходив із того, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/3294/19, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії контролюючого органу щодо включення позивача до плану-графіка перевірок та скасовано наказ про проведення документальної планової виїзної перевірки, що на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про правомірність недопуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до її проведення.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
25. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
26. З огляду на зміст касаційної скарги, підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судами норм матеріального права у випадку, передбаченому пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), - якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
27. Зокрема, у касаційній скарзі контролюючий орган зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано положення пункту 94.6 статті 94 ПК України, які регулюють підстави застосування адміністративного арешту майна платника податків. На думку скаржника, Верховний Суд не сформував правового висновку щодо застосування цієї норми у правовідносинах, пов`язаних із відмовою платника податків у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної планової виїзної перевірки.
28. Скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій не врахували факт недопуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки та безпідставно дійшли висновку про відсутність підстав для підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна. У зв`язку із цим контролюючий орган наполягає на необхідності формування Верховним Судом висновку щодо конкретизації випадків, у яких накладення адміністративного арешту майна платника податків відповідно до пункту 94.6 статті 94 ПК України є правомірним.
29. Також скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано фактичні обставини справи, неналежно досліджено зібрані у справі докази та зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
30. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
31. Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
32. Підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України наділяє контролюючі органи правом проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
33. За змістом пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
34. Згідно з пунктом 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
35. Відповідно до пункту 77.6 статті 76 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
36. Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.
37. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків (пункт 81.2 статті 81 ПК України).
38. Застосування адміністративного арешту майна, у тому числі коштів, врегульовано статтею 94 ПК України.
39. Пункт 94.1 статті 94 ПК України передбачає, що адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
40. Підпункт 94.2.3 пункту 94.2. статті 94 ПК України визначає, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
41. Згідно з пунктом 94.4 статті 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
42. Відповідно до пункту 94.6 статті 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
43. Верховний Суд неодноразово у своїх постановах, зокрема, у справі № 520/3517/19 формував висновок наступного змісту:
«Адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Законодавцем в положеннях податкового законодавства розрізнюються два види арешту, а саме арешт майна та арешт коштів на рахунку платника.
Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).
Положення статті 94 ПК України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.
Натомість приписи статті 94 ПК України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.
Отже, арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Суд зазначає, що арешт коштів на рахунках платника можливий як з підстав, передбачених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, так і з підстав передбачених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, зокрема у разі недопуску платником податків до проведення перевірки.
Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 ПК України не створюють конкуренцію правових норм та регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 ПК України визначають підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків, за підстав, визначених у зазначеному пункті. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України підлягає застосуванню виключно у випадку неможливості погашення податкового боргу платником у разі, якщо у такого платника відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.»
44. Крім того, схожі за змістом висновки Верховний Суд викладав також у складі суддів палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів при ухваленні постанов від 27 листопада 2018 року у справі 820/1929/17, від 26 червня 2020 року у справі № 280/2993/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 820/5045/18.
45. Згідно з висновками, наведеними у цих постановах:
- арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків;
- податковий орган має право/обов`язок звернутись до суду в порядку загального провадження з дотриманням загальних строків звернення до суду з позовними вимогами про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. При розгляді вимоги щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків до предмета доказування входить, зокрема наявність підстав та дотримання порядку призначення контролюючим органом перевірки та прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна.
46. Надалі ці висновки застосовані колегіями суддів КАС ВС при ухваленні, зокрема, постанов від 23 квітня 2021 року у справі № 640/20759/18, від 27 травня 2021 року у справі №813/191/18, від 30 травня 2022 року у справі № 813/3940/17, але не виключно.
47. Так, колегія суддів звертає увагу, що в доводах касаційної скарги скаржник наполягає на наявність підстав для арешту коштів у відповідності до вимог пункту 94.6 статті 94 ПК України, внаслідок безпідставного недопуску контролюючого органу до проведення перевірки з огляду на законодавчі підстави для її проведення.
48. Так, у ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що спірне рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» було прийнято позивачем у зв`язку з тим, що відповідач відмовився від проведення документальної планової виїзної перевірки на підставі наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби № 309 від 14 лютого 2019 року.
49. Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року у справі № 640/3294/19, залишений без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2020 року, позов задоволено.
Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби щодо включенню Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» в План-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік.
Визнано протиправним та скасовано наказ від 14 лютого 2019 року № 309 Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про проведення документальної планової виїзної перевірки ПАТ «Алчевський металургійний комбінат».
50. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, який є загальнодоступним для ознайомлення, Верховний Суд ухвалою від 31 серпня 2020 року у справі № 640/3294/19 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2020 року у справі № 640/3294/19.
51. Також встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі № 360/1878/19, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2024 року, позов задоволено.
Визнано протиправними дії Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, що виразилися у прийнятті рішення від 27 лютого 2019 року № 10102/10/28-10-50-16-1 про застосування адміністративного арешту майна платника податків публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 27 лютого 2019 року № 10102/10/28-10-50-16-1 про застосування адміністративного арешту майна платника податків публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат.
52. Окрім того, як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, який є загальнодоступним для ознайомлення, Верховний Суд ухвалою від 03 грудня 2024 року у справі № 360/1878/19 відмовлено Північному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження. Відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2024 року.
53. Відповідно до вимог частини четвертої статті 72 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
54. Отже обставини щодо відсутності законодавчих підстав для проведення документальної перевірки на підставі наказу від 14 лютого 2019 року № 309, вже встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, а тому з огляду на вимоги частини четвертої статті 78 КАС України не підлягають доказуванню у цій справі.
55. Таким чином, враховуючи наявність судового рішення, яким фактично встановлено відсутність законних підстав для проведення перевірки, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій і про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, адже як вже було зазначено вище, метою накладення арешту на підставі пункту 94.2 статті 94 ПК України має бути спонукання платника податків (способом забезпечення) виконання його обов`язків, визначених законом. Проте у зв`язку з скасуванням наказу на проведення перевірки, відсутні підстави для проведення перевірки, а відповідно і обв`язок позивача допуску посадових осіб до її проведення на підставі такого наказу.
56. Судами попередніх інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.
57. Отже доводи й аргументи заявника касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду справи.
58. Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
59. Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
60. Згідно із частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 341, 343, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Північного Міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2024 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2025 року у справі № 360/1566/19 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко
Судді І. А. Васильєва
О. О. Шишов