ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року 
м. Київ
cправа № 904/4813/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І. М. (головуючого), Булгакової І. В., Власова Ю. Л., 
за участю секретаря судового засідання - Росущан К. О.,

представників учасників справи:
позивача - не з`явився
відповідача - Полінський В. А. (адвокат)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 та
постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2026
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги"
про стягнення штрафних санкцій у розмірі 23 521 441,06 грн,

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - позивач, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (далі - відповідач, ТОВ "Донецькі енергетичні послуги")про стягнення штрафних санкцій у загальному розмірі 23 521 441,06 грн, з яких: пеня - 10 091 682,67 грн, три проценти річних - 1 067 588,47 грн, інфляційні втрати - 6 188 729,92 грн, штраф - 6 173 440,00 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДЕП від 20.10.2021 та Індивідуального договору № БГр-21/22-ДЕП від 20.10.2021 в частині своєчасності оплати вартості переданого природного газу за періоди поставки "Лютий 2022" та "Березень 2022". Основний борг за переданий газ сплачено Відповідачем з порушенням строків оплати.

2. Короткий зміст рішень суду першої інстанції, постанов суду апеляційної інстанції та Верховного Суду

2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" 1 623 125,00 грн штрафу, 3 415 232,88 грн пені, 765 759,24 грн 3 % річних, 4 601 192,84 грн інфляційних втрат, 185 324,02 грн витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено. Клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду задоволено частково - розстрочено виконання рішення строком на 6 місяців рівними частинами.

2.2. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.05.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 у справі № 904/4813/25 задоволено частково. Скасовано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 у справі № 904/4813/25 та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг": пеню в сумі 5 045 841,34 грн, штраф в сумі 3 086 720,00 грн, 3% річних в сумі 1 067 588, 47 грн, інфляційні в сумі 6 188 729,92 грн, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 184 666,56 грн, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 89 704,26 грн. Клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду задоволено частково. Розстрочено виконання рішення у справі № 904/4813/25 строком на 6 місяців, встановивши відповідачу обов`язок сплачувати заборгованість у загальному розмірі 15 388 879,73 грн, щомісяця рівними платежами, до 14 числа кожного місяця, починаючи з червня 2026 року.

3. Короткий зміст вимог касаційних скарг

3.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" 03.06.2026 через підсистему "Електронний суд" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою (зареєстровано судом 04.06.2026), в якій просить: скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.26 у справі № 904/4813/25 в частині стягнення з Товариства 1 623 125,00 грн штрафу, 3 415 232,88 грн пені, 765 759,24 грн 3 % річних, 4 601 192,84 грн інфляційних втрат, 185 324,02 грн витрат по сплаті судового збору та в частині розстрочення виконання рішення у справі № 904/4813/25 строком на 6 місяців та прийняти нове рішення в цій частині, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" в задоволені стягненої суми, а в інший частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.26 залишити без змін; скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.26 по справі № 904/4813/25 повністю.

3.2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося 18.06.2026 через підсистему "Електронний суд" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить: постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2026 у справі № 904/4813/25 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 5 045 841,34 грн, штрафу в розмірі 3 086 720,00 грн та в частині розстрочення виконання рішення суду на 6 місяців скасувати; ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 5 045 841,34 грн та штрафу в розмірі 3 086 720,00 грн; в частині розстрочення виконання рішення суду на 6 місяців скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (далі - ТОВ "Донецькі енергетичні послуги") про розстрочення виконання рішення суду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4. Доводи ТОВ "Донецькі енергетичні послуги"

4.1. Касаційна скарга скаржника подана на підставі пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України, з обґрунтуванням того, в чому полягає порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права судами попередніх інстанцій, а також відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

4.2. На обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 26.11.2019 у справі № 922/643/19, від 23.10.2025 у справі № 560/21282/23, від 04.03.2026 у справі № 761/27741/22, від 14.01.2026 у справі № 907/375/25 щодо застосування положень частини четвертої статті 75 ГПК України.

4.3. Скаржник покликається на те, що під час розгляду іншої справи № 910/4632/22, між цими ж сторонами, що і у цій справі, предметом є той же Договір купівлі-продажу природного газу та період виникнення зобов`язань за договором, обставини щодо несвоєчасного виконання умов Договору. Судами встановлені фактичні обставини, що є преюдиційними під час розгляду по справі № 904/4813/25. Так у справі № 910/4632/22 суди, як першої так і другої інстанції, дослідивши умови Договору купівлі-продажу природного газу, встановили факт наявності форс-мажорних обставин, на підставі чого застосували відкладальну обставину, передбачену п. 7.3. Рамкового договору, та дійшли висновку про передчасність вимог ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про сплату боргу за Договором купівлі- продажу природного газу.

5. Доводи ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

5.1. Касаційна скарга скаржника подана на підставі пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України, з обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, а також відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

5.2. Скаржник не погоджується із судовими рішеннями в частині відмови у стягненні пені в розмірі 5 045 841,34 грн, штрафу в розмірі 3 086 720,00 грн та в частині розстрочення виконання рішення суду на 6 місяців, вважає, що рішення в цій частині прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема статей 549-552, 599,625 Цивільного кодексу України та порушенням статті 331 ГПК України без дослідження усіх істотних обставин справи.

5.3. На обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.05.2018 у справі № 908/1453/14, (щодо застосування статті 551 ЦК України), від 20.09.2018 у справі № 905/2953/17, від 31.07.2019 у справі № 904/4566/18, від 19.02.2018 у справі № 910/15430/16 (щодо застосування статті 331 ГПК України).

5.4. Скаржник, з посиланням на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 19.02.2018 у справі № 910/15430/16, від 27.04.2018 у справі № 910/313/17 та від 02.05.2018 у справі № 910/3816/16 зазначає, що ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, а відповідно незадовільний фінансовий стан підприємства, неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим не може бути ризиком іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін. 

6. Доводи інших учасників справи 

6.1. Учасники справи не скористалися правом на подання відзивів на касаційні скарги.

7. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7.1. Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" 20.10.2021 укладено Рамковий договір купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДЕП (Рамковий договір).

7.2. Відповідно до пункту 1.1. Рамкового договору цей договір (включаючи усі зміни та доповнення) регулює відносини Сторін щодо купівлі-продажу, передачі та прийому природного газу за угодою, що надалі іменується - "Індивідуальний Договір". Форма Індивідуального Договору наведена у Додатку 1, що є невід`ємною частиною Договору.

7.3. Індивідуальний договір повинен бути укладений з урахуванням умов цього договору, у письмовій формі та підписаний уповноваженими представниками Сторін, і складає невід`ємну частину цього договору (пункт 1.2. Рамкового договору).

7.4. Згідно з пунктом 1.3. Рамкового договору, умовами Індивідуального Договору визначається Договірна ціна, Договірна вартість, Договірний обсяг, Періоди поставки, порядок оплати, Пункт поставки та інші умови, визначені згідно з цим Договором. У разі якщо інше не передбачено умовами Індивідуального Договору, застосовуються положення цього Рамкового Договору.

7.5. За умовами пункту 1.4. Рамкового договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю природний газ в обсягах та у строки, що погоджені Сторонами у відповідному Індивідуальному Договорі, а Покупець зобов`язується прийняти і своєчасно сплатити вартість такого обсягу газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені відповідним Індивідуальним Договором та цим Рамковим Договором. Продавець передає Покупцеві природний газ у порядку та на умовах, визначених у Індивідуальному Договорі. Перехід права власності на природний газ відбувається на умовах, передбачених цим Договором, якщо інше не передбачено Індивідуальним Договором (пункт 3.1. Рамкового договору).

7.6. Передача та приймання природного газу здійснюється на ВТТ шляхом надання Сторонами Оператору ГТС торгових сповіщень на відчуження/набуття природного газу в Інформаційній платформі Оператора ГТС, відповідно до вимог Кодексу ГТС. Право власності на природний газ переходить від Продавця до Покупця у ВТТ (пункт 3.3. Рамкового договору).

7.7. Відповідно до пунктів 3.9. та 3.10. Рамкового договору, після закінчення Періоду поставки, у якому була здійснена передача газу, але не пізніше 8-го числа місяця, наступного за Періодом поставки, якщо інше не передбачено Індивідуальним Договором, Продавець складає, підписує, скріплює своєю печаткою Комерційний акт та направляє на підпис Покупцю його скановану копію на електронну адресу Покупця вказану у Розділі 11 цього Договору. Комерційний акт вважається отриманим Покупцем в день направлення його Продавцем на електронну адресу Покупця, також Продавець надсилає на підпис Покупцю оригінали Комерційного акту у двох примірниках підписані та скріплені печаткою Продавця на поштову адресу Покупця вказану у Розділі 11 цього Договору. Покупець підписує, скріплює печаткою (за наявності) отриману скановану копію Комерційного акту та направляє підписану ним скановану копію на електронну адресу Продавця вказану у Розділі 11 цього Договору. Покупець також підписує оригінал отриманого від Продавця Комерційного акту та повертає один примірник підписаного Покупцем Комерційного акту Продавцю, не пізніше 12-го числа місяця, наступного за Періодом поставки на поштову адресу Продавця, вказану у Розділі 11 цього Договору.

7.8. Продаж природного газу здійснюється за Договірною ціною, що встановлюється між Продавцем та Покупцем на умовах Індивідуального Договору (пункт 4.2. Рамкового договору).

7.9. Договірна вартість розраховується і підлягає сплаті в українських гривнях у безготівковій формі на рахунок Продавця. Договірна вартість кожного Договірного обсягу газу визначається на умовах Індивідуального Договору та округлюється до 2-х знаків після коми. (пункт 4.3 Рамкового договору).

7.10. Згідно з пунктом 4.4. Рамкового договору, Покупець має здійснити оплату за природний газ на умовах, передбачених Індивідуальним договором.

7.11. Відповідно до пункту 6.3. Рамкового договору, за порушення Покупцем строків проведення розрахунків за природний газ, визначених Договором та/або Індивідуальним Договором, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а у випадку порушення Покупцем строків оплати за природний газ більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця додатково штраф, розмір якого становить 10% від суми простроченого платежу.

7.12. Між Позивачем та Відповідачем 20.10.2021 було укладено Індивідуальний договір № БГр-21/22-ДЕП до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДЕП від 20.10.2021 (Індивідуальний договір).

7.13. Загальний період поставки з 01.11.2021 до 30.04.2022 (пункт 1. Індивідуального договору). Плановий договірний обсяг газу за Загальний період поставки складає 37 300,00 тис. куб.м. (пункт 3 Індивідуального договору).

7.14. Протягом 3-х (трьох) робочих днів після отримання Продавцем Заявки, Сторони укладають відповідну Додаткову угоду до Індивідуального Договору, в якій визначають Договірний обсяг природного газу на Період поставки, відповідно до поданої Заявки та його Договірну вартість (пункт 7 Індивідуального договору).

7.15. Сторони за змістом пункту 8 Індивідуального договору погодили, що договірна вартість газу за період поставки розраховуються як добуток Договірного обсягу відповідно до укладеної Сторонами Додаткової угоди та наданої Покупцем Заявки та Договірної ціни, визначеної в пункті 10 Індивідуального договору.

7.16. Відповідно до пункту 12 Індивідуального договору, оплата Договірної вартості за відповідний період поставки здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами на банківський рахунок Продавця протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів починаючи з дня, наступного за днем закінчення відповідного періоду поставки.

7.17 Згідно з додатковою угодою № 11-БГр-ДЕП від 22.10.2021 (в редакції додаткової угоди № 1 від 30.11.2021) до Індивідуального договору № БГр-21/22-ДЕП до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДЕП від 20.10.2021, сторони домовились:
1. пункт 1 Додаткової угоди № 11-БГр-ДЕП від 22.10.2021 до Індивідуального договору викласти у наступній редакції: "Обсяг природного газу, який буде прийнятий Покупцем від Продавця у Періоді поставки "Листопад 2021" складає 3 515,000 тис.куб.м…".
2. пункт 3 Додаткової угоди № 11-БГр-ДЕП від 22.10.2021 до Індивідуального договору викласти у наступній редакції: "Сторони домовились, на виконання пункту 8 Індивідуального Договору, що Договірна вартість за Період поставки "Листопад 2021" складає 21 734 416,67грн, без ПДВ, крім того ПДВ - 4 346 883,33 грн., разом 26 081 300,00 грн…".

7.18. Відповідно до пунктів 3.9. та 3.10. Рамкового Договору Позивачем був підготовлений Комерційний акт приймання-передачі природного газу № 1_11-БГр-ДЕП за листопад 2021 відповідно до умов Індивідуального Договору.

7.19. Комерційний акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 № 1_11-БГр-ДЕП підписаний Відповідачем та скріплений печаткою. 

7.20. Факт поставки природного газу визнається Відповідачем та підтверджується Комерційним актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2021 № 1_11-БГр- ДЕП (листопад 2021), оформленим з боку Позивача та Відповідача.

7.21. Відповідно до додаткової угоди № 12-БГр-ДЕП від 17.11.2021 (в редакції додаткової угоди № 1 від 31.12.2021) до Індивідуального договору № БГр-21/22-ДЕП до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДЕП від 20.10.2021, сторони домовились:
1. пункт 1 Додаткової угоди № 12-БГр-ДЕП від 17.11.2021 до Індивідуального договору викласти у наступній редакції: "Відповідно до пункту 3 Індивідуального Договору, обсяг природного газу, який буде прийнятий Покупцем від Продавця у Періоді поставки "Грудень 2021" складає 4 809,000 тис.куб.м…".
2. пункт 3 Додаткової угоди № 12-БГр-ДЕП від 17.11.2021 до Індивідуального договору викласти у наступній редакції: "Сторони домовились, на виконання пункту 8 Індивідуального Договору, що Договірна вартість за Період поставки "Грудень 2021" складає 29 735 650,00 грн, без ПДВ, крім того ПДВ - 5 947 130,00 грн, разом 35 682 780,00 грн…".

7.22. Згідно з пунктами 3.9. та 3.10. Рамкового Договору Позивачем був підготовлений комерційний акт приймання-передачі природного газу № 1_12-БГр-ДЕП за грудень 2021 відповідно до умов Індивідуального Договору.

7.23. Комерційний акт приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 № 1_12-БГр-ДЕП підписаний Відповідачем та скріплений печаткою.

7.24. Факт поставки природного газу визнається Відповідачем та підтверджується Комерційним актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 № 1_12-БГр- ДЕП (грудень 2021), оформленим з боку Позивача та Відповідача.

7.25. Відповідно до додаткової угоди № 01-БГр-ДЕП від 16.12.2021 (в редакції додаткової угоди № 1 від 31.01.2022) до Індивідуального договору № БГр-21/22-ДЕП до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДЕП від 20.10.2021, сторони домовились:
1. пункт 1 Додаткової угоди № 01-БГр-ДЕП від 16.12.2021 до Індивідуального договору викласти у наступній редакції: "Обсяг природного газу, який буде прийнятий Покупцем від Продавця у Періоді поставки "Січень 2022" складає 5 715,000 тис.куб.м…".
2. пункт 3 Додаткової угоди № 01-БГр-ДЕП від 16.12.2021 до Індивідуального договору викласти у наступній редакції: "Сторони домовились, на виконання пункту 8 Індивідуального Договору, що Договірна вартість за Період поставки "Січень 2022" складає 35 337 750,00грн, без ПДВ, крім того ПДВ - 7 067 550,00 грн, разом 42 405 300,00 грн…".

7.26. Згідно з пунктами 3.9. та 3.10. Рамкового Договору Позивачем був підготовлений Комерційний акт приймання-передачі природного газу № 1_01-БГр-ДЕП за січень 2022 відповідно до умов Індивідуального Договору.

7.27. Комерційний акт приймання-передачі природного газу від 31.01.2022 № 1_01-БГр-ДЕП підписаний Відповідачем та скріплений печаткою.

7.28. Факт поставки природного газу визнається Відповідачем та підтверджується Комерційним актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2022 № 1_01-БГр- ДЕП (січень 2022), оформленим з боку Позивача та Відповідача.

7.29. Відповідно до додаткової угоди № 02-БГр-ДЕП від 17.01.2022 (в редакції додаткової угоди № 1 від 28.02.2022) до Індивідуального договору № БГр-21/22-ДЕП до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДЕП від 20.10.2021, сторони домовились:
1. пункт 1 Додаткової угоди №02-БГр-ДЕП від 17.01.2022 до Індивідуального договору викласти у наступній редакції: "Обсяг природного газу, який буде прийнятий Покупцем від Продавця у Періоді поставки "Лютий 2022" складає 4 375,000 тис.куб.м…".
2. пункт 3 Додаткової угоди №02-БГр-ДЕП від 17.01.2022 до Індивідуального договору викласти у наступній редакції: "Сторони домовились, на виконання пункту 8 Індивідуального Договору, що Договірна вартість за Період поставки "Лютий 2022" складає 27 052 083,33грн, без ПДВ, крім того ПДВ - 5 410 416,67 грн, разом 32 462 500,00 грн…".

7.30. Згідно з пунктами 3.9. та 3.10. Рамкового Договору Позивачем був підготовлений Комерційний акт приймання-передачі природного газу № 1_02-БГр-ДЕП за лютий 2022 відповідно до умов Індивідуального Договору.

7.31. Комерційний акт приймання-передачі природного газу від 28.02.2022 № 1_02-БГр-ДЕП підписаний Відповідачем та скріплений печаткою. Факт поставки природного газу визнається Відповідачем та підтверджується.

7.32. Комерційним актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2022 
№ 1_02-БГр- ДЕП (лютий 2022), оформленим з боку Позивача та Відповідача.

7.33. Відповідно до додаткової угоди № 03-БГр-ДЕП від 16.02.2022 (в редакції додаткової угоди № 1 від 31.03.2022) до Індивідуального договору № БГр-21/22-ДЕП до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДЕП від 20.10.2021, сторони домовились:
1. пункт 1 Додаткової угоди №03-БГр-ДЕП від 16.02.2022 до Індивідуального договору викласти у наступній редакції: "Обсяг природного газу, який буде прийнятий Покупцем від Продавця у Періоді поставки "Березень 2022" складає 3 945,000 тис.куб.м…".
2. пункт 3 Додаткової угоди №03-БГр-ДЕП від 16.02.2022 до Індивідуального договору викласти у наступній редакції: "Сторони домовились, на виконання пункту 8 Індивідуального Договору, що Договірна вартість за Період поставки "Березень 2022" складає 24 393 250,00 грн, без ПДВ, крім того ПДВ - 4 878 650,00 грн., разом 29 271 900,00 грн…".

7.34. Згідно з пунктами 3.9. та 3.10. Рамкового Договору Позивачем був підготовлений Комерційний акт приймання-передачі природного газу № 1_03-БГр-ДЕП за березень 2022 відповідно до умов Індивідуального Договору.

7.35. Комерційний акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2022 № 1_03-БГр-ДЕП підписаний Відповідачем та скріплений печаткою.

7.36. Факт поставки природного газу визнається Відповідачем та підтверджується Комерційним актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2022 № 1_03-БГр-ДЕП (березень 2022), оформленим з боку Позивача та Відповідача.

7.37. На виконання умов Рамкового договору та Індивідуального Договору № БГр-21/22-ДЕП Позивач у період листопад 2021 - березень 2022 передав, а Відповідач прийняв у власність природний газ на загальну суму 165 903 780,00 грн.

7.38. Позивач вказує, що оплату за переданий газ Відповідач своєчасно не здійснив та виконав зобов`язання з порушенням строків оплати, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 4.4 Рамкового договору № 2рд_БГр-ДЕП та пункту 12. Індивідуального договору № БГр-21/22- ДЕП.

7.39. Відповідно до пункту 6.3. Рамкового договору за порушення Покупцем строків проведення розрахунків за природний газ, визначених Договором та/або Індивідуальним Договором, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а у випадку порушення Покупцем строків оплати за природний газ більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця додатково штраф, розмір якого становить 10% від суми простроченого платежу.

7.40. Згідно з пунктом 8.3 Рамкового договору купівлі -продажу природного газу № 2рд_БГр-ДЕП від 20.10.2021 строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

7.41. З урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу Відповідача перед Позивачем за Рамковим договором, розмір нарахованої Позивачем пені за неналежне виконання Відповідачем умов Рамкового договору складає 10 091 682,67 грн, період нарахування з 15.04.2022 по 14.10.2022 (поставка лютого 2022), та з 17.05.2022 по 16.11.2022 (поставка березня 2022).

7.42. З огляду на порушення Покупцем строків оплати за природний газ більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, позивач нарахував та просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 10 % від суми простроченого платежу у розмірі 6 173 440,00 грн.

7.43. Загальний розмір нарахованих 3% річних від основного боргу складає 1 067 588,47 грн, період нарахування з 15.04.2022 по 26.01.2023 (поставка лютого 2022) та з 17.05.2022 по 16.02.2023 (поставка березня 2022).

7.44. Позивач вказує, що сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів складає 6 188 729,92 грн, період нарахування з 01.05.2022 по 31.01.2023 (поставка лютого 2022) та з 01.06.2022 по 28.02.2023 (поставка березня 2022).

8. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції

8.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

8.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
9. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

9.1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

9.2. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини першої статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

9.3. Згідно з частиною першою статті 173 Господарського кодексу України, що діяв в період спірних правовідносин, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

9.4. Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

9.5. Відповідно до частини першої статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

9.6. Згідно з частиною першою статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

9.7. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

9.8. Частиною першою статті 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

9.9. Згідно з частиною першою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

9.10. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 

9.11. Положеннями статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

9.12. Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

9.13. Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

9.14. Як встановлено судами попередніх інстанцій та не заперечується сторонами, оплату за переданий газ відповідач своєчасно не здійснив та виконав зобов`язання з порушенням строків оплати, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 4.4 Рамкового договору № 2рд_БГр-ДЕП та пункту 12. Індивідуального договору № БГр-21/22-ДЕП.

9.15. Основний борг за переданий газ на даний момент сплачено, але з порушенням строків, визначених Рамковим та Індивідуальним договорами, внаслідок чого позивач просить стягнути з Відповідача пеню в розмірі 10 091 682,67 грн: період нарахування з 15.04.2022 по 14.10.2022 в розмірі 6 830 465,75 грн (поставка лютого 2022), та з 17.05.2022 по 16.11.2022 в розмірі 3 261 216,92 грн (поставка березня 2022), штраф у розмірі 10 % від суми простроченого платежу у розмірі 6 173 440,00 грн: 3 246 250,00 грн - поставка лютого 2022, 2 927 190,00 грн поставка березня 2022, 3% річних в розмірі 1 067 588,47 грн: період нарахування з 15.04.2022 по 26.01.2023 в розмірі 765 759,24 грн (поставка лютого 2022) та з 17.05.2022 по 16.02.2023 в розмірі 301 829,23 грн (поставка березня 2022), інфляційні втрати в розмірі 6 188 729,92 грн: період нарахування з 01.05.2022 по 31.01.2023 в розмірі 4 601 192,84 грн (поставка лютого 2022) та з 01.06.2022 по 28.02.2023 в розмірі 1 587 537,08 грн (поставка березня 2022).

9.16. Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд посилаючись на преюдиційні обставини, встановлені рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/4632/22 від 02.02.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023, дійшов висновку, що граничний строк виконання зобов`язання щодо оплати за період поставки "Березень 2022" не настав через автоматичне відкладення цього строку відповідно до пунктів 7.1, 7.5 Рамкового договору на час дії форс-мажорних обставин, у зв`язку з чим відмовив у стягненні пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на зобов`язання березня 2022. Щодо зобов`язань за період поставки "Лютий 2022" суд визнав правомірність нарахувань, проте зменшив розмір пені та штрафу на 50% на підставі статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності. Суд також частково задовольнив клопотання Відповідача про розстрочення виконання рішення, надавши розстрочку на 6 місяців замість заявленого 1 року.

9.17. Скасовуючи вказане рішення, суд апеляційної інстанції виходив, зокрема, з того, що: 

- помилковими є висновки суду першої інстанції щодо преюдиційних фактів, встановлених у справі № 910/4632/22, при розгляді справи № 904/4813/25;

- при розгляді справи № 904/4813/25 не досліджувались ні діючі ліцензії відповідача в 2025 році, ні зміни юридичної адреси з міста Маріуполя на місто Дніпро, розширення регіонів діяльності відповідача;

- предмет та підстави судових справ № 910/4632/22 та № 904/4813/25 різні, відповідно і застосування необхідного способу захисту права, склад учасників справ та характер спірних правовідносин різні, а відтак, і різне матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

9.18. Касаційне провадження у справі відкрито, зокрема, на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України, за змістом якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

9.19. ТОВ "Донецькі енергетичні послуги", зокрема, посилається на те, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 26.11.2019 у справі № 922/643/19, від 23.10.2025 року справа № 560/21282/23, від 04.03.2026 справа № 761/27741/22, від 14.01.2026 № 907/375/25 щодо застосування положень частини четвертої статті 75 ГПК України.

9.20. Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій бере участь особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

9.21. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

9.22. Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

9.23. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

9.24. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

9.25. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

9.26. За загальним висновком, викладеним у постановах Верховного Суду, про неврахування яких судами попередніх інстанцій зазначає відповідач, фактичні обставини, установлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, є обов`язковими для врахування судом під час розгляду іншої справи за участю тих самих осіб або особи, стосовно якої ці обставини встановлено, у межах їх значення для вирішення відповідного спору. 

9.27. Як вбачається зі змісту судових рішень у справі № 910/4632/22, судами були встановлені, зокрема, наступні фактичні обставини у спорі між тими самими сторонами, що й у справі № 904/4813/25:

- між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (покупець) та Товаристом з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (продавець) 20.10.2021 було укладено Рамковий договір купівлі-продажу природного газу № 2рд-БГр-ДЕП, який регулює відносини сторін щодо купівлі-продажу, передачі та прийому природного газу за угодою, що надалі іменується - "Індивідуальний договір". Форма Індивідуального договору наведена у Додатку 1 (п. 1.1.);

- між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (продавець) 20.10.2021 був укладений Індивідуальний договір № БГр-21/22-ДЕП до Рамкового договору, пункту 1 якого визначено загальний період поставки з 01.11.2021 по 30.04.2022 (включно);

- у подальшому, 16.02.2022 між сторонами була укладена додаткова угода № 03-БГр-ДЕП до Індивідуального договору, у пункті 3 якої сторони погодили, що договірна вартість за період «Березень 2022» складає 40810000,00 грн з ПДВ;

- у додатковій угоді № 1 сторони погодили викласти пункт 1 додаткової угоди № 03-БГр-ДЕП у наступній редакції: "1. Обсяг природного газу, який буде прийнятий покупцем від продавця у період поставки "Березень 2022 року" складає 3945,000 тис. куб. м. ". Також додатковою угодою № 1 пункт 3 додаткової угоди № 03-БГр-ДЕП сторони погодили викласти у наступній редакції: "3. Сторони домовились на виконання пункту 8 Індивідуального договору, що договірна вартість за період поставки "Березень 2022 року" складає 29 271 900,00 грн";

- звертаючись до суду з позовною заявою, позивач наголошував на тому, що дії відповідача щодо звернення до третьої особи із вимогою про сплату коштів згідно із банківською гарантією порушують майнові права ТОВ "Донецькі Енергетичні Послуги", оскільки строк виконання грошового зобов`язання позивача за період поставки "Березень 2022" на суму 29 271 900,00 грн не настав через автоматичне відкладення цього строку відповідно до часу, протягом якого діють форс-мажорні обставини;

- сторони прямо передбачили у Рамковому договорі, що достатнім доказом дії обставин непереборної сили є документ, виданий Торгово-промисловою палатою або іншим органом, уповноваженим чинним законодавством на засвідчення обставин непереборної сили (пункт 7.4. Рамкового договору);

- доводи відповідача про можливість правомірного засвідчення обставин непереборної сили виключно сертифікатом Торгово-промислової палати є безпідставними, оскільки сторонами передбачена варіативна форма доказування факту існування форс-мажорних обставин, яка вимагає наявності достовірного документа (не виключно сертифікату), виданого уповноваженим на те органом (не тільки Торгово-промисловою палатою).

- Торгово-промисловою палатою України 28.02.2022 було ухвалено рішення спростити процедуру засвідчення форс-мажорних обставин. Зокрема, листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1., що оприлюднений на офіційному веб-сайті за посиланням: https://ucci.org.ua/uploads/files/621cba543cda9382669631.pdf, підтверджено військову агресію Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року, яка є надзвичайною, невідворотною та об`єктивною обставиною для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили);

- вказаний лист Торгово-промислової палати України судом визнано належним, допустимим та достовірним доказом засвідчення форс-мажорних обставин, які потенційно здатні суттєво вплинути на належне виконання обов`язків суб`єктами господарської діяльності, у яких виникають зобов`язання за укладеними до настання форс-мажорних обставин договорами;

- в аспекті з`ясування об`єктивних обставин неможливості своєчасного виконання позивачем власних грошових зобов`язань, судом з огляду на наявні у матеріалах справи пояснення і докази, надані сторонами встановлено, що внаслідок виникнення форс-мажорних обставин позивач втратив контакт із своїми споживачами, втратив засоби виробництва на територіях, на яких велися і ведуться бойові дії, тобто зазнав негативного впливу на здійснення господарської діяльності внаслідок військової агресії Російської Федерації, через що втратив можливість ефективного та повноцінного виконання своїх обов`язків перед відповідачем; 

- настання форс-мажорних обставин через військову агресію Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року та об`єктивна неспроможність позивача отримати доступ до засобів виробництва на територіях, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) мали наслідком неможливість виконання позивачем грошових зобов`язань перед відповідачем;

- сукупність вищенаведених фактів однозначно вказує на істотний негативний вплив, яких зазнала господарська діяльність позивача через настання форс-мажорних обставин.

9.28. Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі.

9.29. Верховний Суд виходить з того, що система доказування у господарському процесі засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини доказами (статті 13, 74 ГПК України).

9.30. За змістом статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

9.31. Обов`язком суду при розгляді справи є саме дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності, безпосередності дослідження наявних у справі доказів. Тобто з`ясування всіх юридично значущих обставин за наданими і наявними у справі доказами з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями, які суд оцінює у порядку статті 86 ГПК України. Саме чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

9.32. Верховний Суд зазначає, що відповідно до приписів частин першої та другої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

9.33. Згідно з частиною третьою статті 86 ГПК України Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

9.34. Отже, оцінка доказів - це визначення їх об`єктивної дійсності, правдивості та достовірності. Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів (з огляду на їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності) - є усунення суперечностей між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що випливають з отримуваної доказової інформації. Від дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності, безпосередності дослідження наявних у справі доказів та оцінки доказів відповідно до статей 73-79 ГПК України залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. Водночас суд у кожному випадку повинен навести мотиви, з яких він приймає одні докази та відхиляє інші.

9.35. Верховний Суд зазначає, що з`ясування обставин справи та дослідження доказів унормовано § 3 Глави 6 Розділу ІІІ ГПК України, а щодо апеляційного провадження - § 3 Глави 1 Розділу ІV цього кодексу.

9.36. Згідно з частинами першою-третьою статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

9.37. Верховний Суд акцентує увагу, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності оцінки доказів.

9.38. Відповідно до положень статті 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

9.39. Згідно з частиною першою статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

9.40. У мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику (пункт 5 частини четвертої статті 238 ГПК України).

9.41. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, відповідач покликався, зокрема, на те, що до правовідносин у цій справі підлягають застосуванню положення частини четвертої статті 75 ГПК України щодо наявності підстав стверджувати про невиконання зобов`язань за Договором щодо постачання як в лютому 2022 так і в березні 2022 під впливом форс-мажорних обставин.

9.42. Разом з цим, суд першої інстанції, застосувавши положення частини четвертої статті 75 ГПК України, дійшов висновку про наявність преюдиційних обставин, встановлених судовими рішеннями у справі № 910/4632/22, щодо невиконання зобов`язань за Договором щодо оплати за постачання природного газу лише в березні 2022 під впливом форс-мажорних обставин, не надавши при цьому належної оцінки доводам відповідача про невиконання зобов`язань за Договором щодо оплати за постачання природного газу в лютому 2022 під впливом таких обставин.

9.43. Скасовуючи вказане рішення, суд апеляційної інстанції зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції щодо преюдиційних фактів, встановлених у справі № 910/4632/22, при розгляді справи № 904/4813/25, з огляду на різний предмет та підстави судових справ, спосіб захисту права, склад учасників справ та характер спірних правовідносин різні та різне матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

9.44. Як вже було зазначено, у справі № 910/4632/22 предметом дослідження фактично було питання правомірності дій Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" заборгованості за поставку природного газу у період "Березень 2022" на суму 29 271 900,00 грн, шляхом звернення до фінансової установи з вимогою про сплату коштів згідно із банківською гарантією.

9.45. Задовольняючи позов у вказаній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що настання форс-мажорних обставин через військову агресію Російської Федерації проти України з 24.02.2022 та об`єктивна неспроможність позивача отримати доступ до засобів виробництва на територіях, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій мали наслідком неможливість виконання позивачем грошових зобов`язань перед відповідачем (рішення Господарського суду м.Києва від 02.02.2023 у справі № 910/4632/22).

9.46. Вказане рішення залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 у справі № 910/4632/22.

9.47. Ухвалою Верховного Суду від 19.09.2023 касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2023 у справі № 910/4632/22 закрито.

9.48. Відтак, рішенням у іншій справі, яке набрало законної сили та не було скасовано, встановлено обставини безпідставності дій ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" щодо звернення до банка-гаранта з вимогою сплатити суму за банківською гарантією у розмірі 29 271 900,00 грн, в якості погашення заборгованості ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" за поставку природного газу у період "Березень 2022", з огляду на те, що за висновком суду, невиконання останнім вказаних грошових зобов`язань перед ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" відбулося внаслідок настання форс-мажорних обставин.

9.49. При цьому, з огляду на те, що позовні вимоги у справі № 904/4813/25 ґрунтуються на несвоєчасності оплати вартості переданого природного газу в тому рахунку за період поставки "Березень 2022", поза увагою апеляційного господарського суду залишилися обставини щодо подібності / не подібності суб`єктного складу у справі № 910/4632/22 та у справі № 904/4813/25, правовідносин які склалися за одними і тими самими правочинами та за той самий період, в контексті доводів ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" щодо невиконання зобов`язань за Договором в частині невиконання зобов`язань за Договором щодо оплати за постачання природного газу в лютому та березні 2022 внаслідок виникнення форс-мажорних обставин.

9.50. З огляду на викладене, передчасними є висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для застосування в цьому випадку положень частини четвертої статті 75 ГПК України.

9.51. З наведеного вбачається, що всупереч наведеним положенням норм чинного процесуального закону та правових висновків Верховного Суду, суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином обставини цієї справи та не надали належної оцінки доводам сторін.

9.52. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій надаючи оцінку доказам у справі та доводам сторін проявили в цьому випадку надмірний формалізм, що мало наслідком відхилення аргументів відповідача без надання належної оцінки обставинам справи, що в свою чергу унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення спору. 

9.53. Таким чином, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права (зокрема, статей 75, 86, 236, 237 та 269 ГПК України), що мало своїм наслідком неповне з`ясування обставин цієї справи, ураховуючи предмет і підстави позову, доводи та докази.

9.54. Верховний Суд в силу імперативних положень частини другої статті 300 ГПК України позбавлений права самостійно досліджувати, перевіряти та переоцінювати докази, самостійно встановлювати по-новому фактичні обставини справи, певні факти або їх відсутність.

9.55. Отже, враховуючи те, що суд першої інстанції порушив норми права, а суд апеляційної інстанції не усунув вказані порушення, а також сам порушив норми процесуального права, що мало своїм наслідком не встановлення обставин, які є визначальними, вагомими і ключовими у цій справі у вирішенні цього спору, ураховуючи доводи касаційної скарги, які є нерозривними у їх сукупності; межі розгляду справи судом касаційної інстанції, імперативно визначені статтею 300 ГПК України, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

9.56. Отже, доводи касаційної скарги ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" з підстави касаційного оскарження передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, ураховуючи обставини цієї справи, знайшли своє часткове підтвердження, з міркувань викладених вище у цій постанові. Оскільки вказані доводи касаційної скарги, наведені на підтвердження підстави касаційного оскарження, яка передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України частково підтвердились, внаслідок чого справа підлягає направленню на новий розгляд, то Верховний Суд не надає оцінку решті доводів скаржників.

10. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 

10.1. Доводи скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку знайшли часткове підтвердження з мотивів і міркувань, викладених у розділі 9 цієї постанови.

10.2. Порушення судами попередніх інстанцій норм права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції.

10.3. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

10.4. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 310 ГПК України).

10.5. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційні скарги задовольнити частково, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, ураховуючи не усунення останнім порушень судом першої інстанції норм процесуального права та порушення вказаних норм самим апеляційним господарським судом.

11. Судові витрати

11.1. Розподіл судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України, не здійснюється, адже суд не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує оскаржувану постанову та передає справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, тому за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу цього судового збору.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2026 у справі № 904/4813/25 задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.05.2026 у справі № 904/4813/25 скасувати.

3. Справу № 904/4813/25 передати на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк 

Суддя І. Булгакова

Суддя Ю. Власов