465/5360/26
3/465/2565/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
04.09.2026         м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова Чорний І.Я., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст.182 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:
відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.06.2026 серії ВБА № 217010, 18.05.2026 о 22:30, у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 голосно шуміла в своїй квартирі, порушувала громадський спокій мешканців будинку, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.182 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 18.05.2026 о 22:30 остання знаходилась у своїй квартирі та голосно розмовляла до своєї матері, яка є особою похилого віку, проте протокол заперечує, тому що не кричала та шуму не створювала.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Левиький І.М. в судовому засіданні підтвердив пояснення своєї підзахисної, вказав що матеріалами справи не доведено порушення впливу шуму на мешканців будинку, внаслідок дій своєї підзахисної, просив справу закрити.
Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась на електронну адресу суду надіслав заяву, у якій вказує, що ОСОБА_1 постійно кричить, висловлюється нецензурними словами стосовно усіх членів помешкання, гримить дверями це бачать і чують не тільки дорослі а і малі діти яких вона лякає своїми криками. Цей крик і стук дверей продовжується до 23:00 і тому важко заснути. Потерпіла вказує, що на неї та її дитину з інвалідністю вона так нагримала і підняла руку що водить дитину до психолога. 
Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Диспозиція ч. 2 ст. 182 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.
Означена норма є бланкетною, тобто відсилає до конкретних нормативно правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму, зокрема до Закону України «Про систему громадського здоров`я» або до локальних правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, затверджених органами місцевого самоврядування.
Частиною 2 статті 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я» регламентовано, що шум на захищених об`єктах під час здійснення будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівні, встановлені державними медико-санітарними нормативами для відповідного часу доби.
Захищеними об`єктами, за переліком, визначеним в частині 1 статті 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я», є:
- приміщення житлових будинків і на прибудинковій території;
- приміщення закладів охорони здоров`я, санаторно-курортних закладів, закладів соціального захисту населення, надавачів соціальних послуг, закладів освіти, культури;
- приміщення готелів і гуртожитків;
- приміщення закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, розташованих у межах населених пунктів;
- приміщення інших будівель і споруд, в яких постійно чи тимчасово перебувають люди;
- території парків, скверів, зон відпочинку, розташованих на території мікрорайонів і груп житлових будинків.
Відповідно до частини 3 статті 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я», на захищених об`єктах із 22 години до 8 години забороняються гучний спів і гучні вигуки, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.
Згідно з ч.5 ст. 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я», передбачені частинами другою, третьою і четвертою цієї статті вимоги щодо додержання тиші та обмеження певних видів діяльності, що супроводжуються шумом, не поширюються на випадки:
1) здійснення в закритих приміщеннях будь-яких видів діяльності, що супроводжуються шумом, за умов, що виключають проникнення шуму за межі таких приміщень;
2) запобігання виникненню та/або ліквідації наслідків аварій, стихійного лиха, інших надзвичайних ситуацій;
3) надання невідкладної допомоги, запобігання або припинення правопорушень;
4) запобігання крадіжкам, пожежам, а також виконання завдань цивільної оборони;
5) проведення зборів, мітингів, демонстрацій, походів, інших масових заходів, про які завчасно сповіщено органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування;
6) роботи обладнання і механізмів, що забезпечують життєдіяльність житлових і нежитлових громадських будівель, за умови вжиття вичерпних заходів для максимального обмеження проникнення шуму до прилеглих приміщень, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди;
7) відзначення встановлених законом святкових і неробочих днів, дня міста, інших свят відповідно до рішення місцевої ради, проведення спортивних змагань.
Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 182 КУпАП, полягає у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення.
Оцінюючи доведеність наявності вказаної об`єктивної сторони правопорушення, суд приймає до уваги, що згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Судом встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучено лише пояснення ОСОБА_1 , заяву та пояснення ОСОБА_2 , картку обліку адміністративного правопорушення, які не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже мають бути підтверджені належними та допустимими доказами, окрім того, жодних відео та аудіо доказів матеріали справи не містять.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБА № 217010 від 01.06.2026 зазначено, що ОСОБА_1 голосно шуміла в своїй квартирі, порушувала громадський спокій мешканців будинку. Однак, працівником поліції в цьому протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, затверджених органом місцевого самоврядування, порушила ОСОБА_1 , та у чому саме полягали дії останньої. Зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення формулювання: «голосно шуміла в своїй квартирі» - виходить за межі диспозиції частини 3 статті 32 Закону України «Про систему громадського здоров`я», яка забороняє «гучні виклики» на захищених об`єктах із 22 години до 8 години. А тому таке формулювання не вказує на наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших доказів, не може бути достатнім доказом винуватості особи.
Інших доказів, які підтверджували обставини зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано не було.
Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б доводили, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП.
Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку, що наданими матеріалами не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Пояснення ОСОБА_2 , що долучені до справи мають загальний характер та не містять жодної конкретизації коли і за яких обставин відбувалить описані нею події, вказані пояснення на переконання суду не стосуються випадку, що описаний в протоколі та не беруться до уваги судом.
З огляду на вищевикладене, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 182, ст. ст. 7, 9, 221, 245, 247, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд –
п о с т а н о в и в:
справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст. 182 КУпАП закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.Я. Чорний