КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
23 липня 2026 року
м. Київ
провадження № 22-ц/824/12046/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), 
суддів: Поливач Л. Д., Саліхова В. В.,
при секретарі Гайдаєнко В. С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»
на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Мальцева Д. О.
від 23 січня 2026 року 
у цивільній справі № 761/22608/23 Шевченківського районного суду міста Києва
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», 
зацікавлена особа: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
про видачу дублікату виконавчого листа,
У С Т А Н О В И В:
У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по справі № 2-8255/10 за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення заборгованості по кредитному договору у сумі 1 315 831 (один мільйон триста п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять одна) грн 25 коп., а також з оплати судового збору у розмірі 1 700,00 грн, та 120,00 грн витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, а всього 1 820,00 грн, судових витрат.
Обґрунтовуючи заяву, вказував, що право вимоги за кредитним договором від 17.10.2007 № 8/2007/840-К/1442-Н перейшло до заявника на підставі договору про відступлення прав вимоги від 24.04.2020 № GL3N216953. Водночас під час передачі кредитної справи від первісного кредитора оригінал виконавчого листа № 2-8255/10 щодо боржника ОСОБА_2 був відсутній, про що 30.04.2020 складено відповідний акт огляду. Згідно з відповіддю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.12.2023 № 60-14797/23, оригінали виконавчих листів у Фонді відсутні, оскільки вони їм не передавалися та від органів державної виконавчої служби не надходили. Разом із тим, відповідно до інформації Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області від 26.10.2023 № 44915/05.2-08, у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 державним виконавцем 18.11.2015 винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі встановленням законом заборони щодо звернення стягнення на майно боржника за Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Наведені обставини, за переконанням заявника, свідчать про втрату оригіналу виконавчого листа № 2-8255/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 не з вини стягувача, що є підставою для видачі його дубліката.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2026 року відмовлено у задоволені заяви про видачу дублікату виконавчого листа.
В апеляційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ТОВ «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа.
Зазначає, що в переданій кредитній справі оригінал виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_2 був відсутній, про що 30.04.2020 складено акт огляду кредитної справи. Зауважує, що згідно з відповіддю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.12.2023 № 60-14797/23 запитуваний виконавчий лист відсутній, оскільки до Фонду не передавався та від органів державної виконавчої служби не надходив. Акцентує, що згідно з інформацією органу державної виконавчої служби від 26.10.2023 № 44915/05.2-08 виконавцем 18.11.2015 винесено постанову у виконавчому провадженні № НОМЕР_3 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі встановленою законом забороною щодо звернення стягнення за Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Стверджує, що вказаний мораторій остаточно втратив чинність 23.09.2021 на підставі Закону України від 13.04.2021 № 1381-IX. Посилається на частини четверту та п`яту статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими в разі повернення виконавчого документа через встановлену законом заборону строк пред`явлення переривається і встановлюється з дня закінчення дії відповідної заборони, тобто з 23.09.2021 трирічний строк пред`явлення розпочався спочатку. Одночасно зазначає, що відповідно до пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» на період воєнного стану визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Наголошує, що заявником не пропущено строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому подання окремої заяви про поновлення такого строку не вимагалося законом. Вказує на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 14.12.2022 у справі № 2-1380/08 щодо встановлення початку перебігу строку пред`явлення виконавчого документа після переривання з моменту закінчення дії заборони. Посилається на правовий висновок Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 208/5913/22 про те, що із закінченням 23.09.2021 дії мораторію відбулося переривання трирічного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання і перебіг цього строку розпочався заново. Зазначає правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26.06.2018 у справі № 727/1256/16-ц щодо обчислення строку пред`явлення виконавчого документа з дня закінчення дії відповідної заборони. Звертає увагу на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 про те, що за умови не спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання заява про видачу його дубліката вважається поданою в межах встановленого строку. Зауважує, що у постанові від 18.11.2020 у справі № 263/4331/18 Верховний Суд роз`яснив, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. Стверджує, що матеріали справи не містять доказів фактичного направлення та вручення первинному стягувачу оригіналу виконавчого листа разом із постановою про його повернення. Обґрунтовує, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального права, що перешкоджає виконанню судового рішення та порушує права Стягувача.
Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
В судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Встановлено і підтверджується матеріалами справи що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва по справі № 2-8255/10 було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредитному договору у сумі 1 315 831 (один мільйон триста п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять одна) грн 25 коп., а також стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» витрати з оплати судового збору у розмірі 1 700,00 грн, та 120,00 грн витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, а всього 1 820,00 грн судових витрат.
На підставі вищезазначеного рішення виданий виконавчий лист № 2-8255/10, що отриманий первісним стягувачем 20.05.2013 (а.с 56).
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва по справі № 761/22608/23 від 07.07.2023 змінено сторону стягувача по справі № 2-8255/10 за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва по справі з ПАТ «Комерційний банк « Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», код ЄДРПОУ 40696815, адреса: (49089, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Автотранспортна, будинок 2, офіс 205, п/р № НОМЕР_2 в ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299).
Також судом встановлено, що в кредитній справі, яку було передано від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», виконавчий лист по справі № 2-8255/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 - відсутній, про що 30.04.2020 складено акт огляду кредитної справи № 8/2007/840-К/1442-Н від 17.10.2007.
Також, згідно відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.12.2023 вих. № 60-14797/23 на запит про надання інформації щодо оригіналів виконавчих листів по справі № 2-8255/10 щодо боржника ОСОБА_2 , встановлено, що за результатами перевірки наявних у Фонду гарантування вкладів виконавчих листів ПАТ «КБ «Надра» запитувані виконавчі листи відсутні, оскільки до Фонду дані виконавчі листи не передавались і від органів ДВС також не надходили.
26.10.2023 за вих. № 44915/05.2-08 засобами поштового зв`язку було отримано відповідь інформацію від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (надалі - Управління) щодо перебування на виконанні виконавчі провадження по стягненню боргу з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з примусового виконання виконавчих листів по справі № 2-8255/10, виданих Шевченківським районним судом м. Києва. Виконавцем було винесено постанову № НОМЕР_3 від 18.11.2015 про повернення стягувачу виконавчого листа щодо стягнення за кредитним договором в розмірі 1 317 651,25 грн, та відповідно до вищезазначеної відповіді Управління, виконавчий лист № 2-8255/10 відносно ОСОБА_2 було повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлення законом заборони щодо звернення стягнення на майно боржника чи кошти боржника).
Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» не надано достатніх, належних та допустимих доказів втрати оригіналу виконавчого документа. Встановивши, що надані Заявником листи від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Управління забезпечення примусового виконання рішень свідчать лише про відсутність виконавчого листа на виконанні, суд першої інстанції критично оцінив ці докази та дійшов висновку про недоведеність обставин втрати документа після його повернення стягувачу. Місцевий суд зауважив, що відсутність виконавчого документа у виконавчій службі та у стягувача не може свідчити про беззаперечний факт його втрати під час поштового пересилання. Суд зазначив про відсутність доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію попереднім стягувачем своїх процесуальних прав та належний контроль за виконанням судового рішення. Разом із тим суд першої інстанції виходив із того, що заявник звернувся із заявою про видачу дубліката 10.12.2025, тобто поза межами строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Встановивши пропущення строку пред`явлення виконавчого листа та відсутність клопотання про його поновлення, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа.
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження і невід`ємним елементом права на справедливий суд у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналіз зазначеної норми свідчить, що єдиними умовами для видачі судом дубліката виконавчого документа за заявою стягувача є факт втрати оригіналу цього документа та звернення до суду з відповідною заявою в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, або наявність ухвали суду про поновлення такого строку (правовий висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 2-836/11, правовий висновок у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 1013/8111/2012).
У судовій практиці Верховного Суду застосовується сталий підхід, згідно з яким дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа, а сам факт відсутності оригіналу виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби чи в приватного виконавця свідчить про те, що його втрачено (правовий висновок у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 2-6471/06, від 18.11.2020 у справі № 263/4331/18, від 17.11.2021 у справі № 419/310/12, правовий висновок у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2024 у справі № 186/871/14-ц).
Законодавство не зобов`язує стягувача наводити виключні причини втрати виконавчого листа або надавати невизначений перелік додаткових доказів, якщо за даними ДВС, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та самого стягувача оригінал документа фізично відсутній і рішення суду залишається невиконаним. Стягувач може звернутися із заявою про видачу дубліката виконавчого листа незалежно від обставин його втрати, а відсутність оригіналу виконавчого документа унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача (правовий висновок у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13.03.2024 у справі № 1013/8111/2012, правовий висновок у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.04.2025 у справі № 2-1014/10).
Надмірні формалістичні вимоги суду першої інстанції щодо надання додаткових доказів втрати документа за умов встановленого факту відсутності виконавчого листа як у нового стягувача, так і в банківській установі та органах державної виконавчої служби є створенням штучних перешкод у реалізації права на виконання судового рішення, що гарантоване Конституцією України. Видача дубліката виконавчого листа не змінює обсягу прав та обов`язків боржника за судовим рішенням, не покладає на нього додаткового процесуального тягаря, а лише відновлює процесуальну можливість примусового виконання рішення, яке набрало законної сили та залишається невиконаним.
Вирішуючи питання про дотримання заявником строку для звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції припустився помилки у застосуванні норм матеріального та процесуального права щодо обчислення строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Судом першої інстанції не було враховано, що постановою державного виконавця від 18.11.2015 виконавчий лист № 2-8255/10 було повернуто стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 47 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV «Про виконавче провадження» (що відповідає пункту 9 частини першої статті 37 чинного Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження») у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а саме дією Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність 23.09.2021 на підставі Закону України від 13.04.2021 №1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті».
Отже, із закінченням 23.09.2021 дії зазначеної заборони відбулося переривання трирічного строку пред`явлення виконавчого листа № 2-8255/10 до виконання, і перебіг цього строку розпочався заново - з 23.09.2021.
Крім того, згідно з пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
З огляду на зазначене, трирічний строк пред`явлення виконавчого листа № 2-8255/10 до виконання, перебіг якого розпочався заново з 23.09.2021, перервався у зв`язку із запровадженням 24.02.2022 воєнного стану в Україні, а тому станом на момент звернення ТОВ «Дніпрофінансгруп» до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа (10.12.2025) цей строк не сплив. Висновок суду про пропущення заявником строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та про необхідність подання заяви про його поновлення є помилковим.
Отже доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження, адже судом неправильно застосовані норми матеріального та порушені норми процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на що, ухвала суду підлягає скасуванню з підстав визначених статтею 376 ЦПК України, із ухваленням нового рішення про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 374, 376, 381, 383 ЦПК України суд, 
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити. 
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 січня 2026 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (ЄДРПОУ 40696815) про видачу дублікату виконавчого листа задовольнити.
Видати дублікат виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 грудня 2010 року у справі № 2-8255/10 про стягнення заборгованості по кредитному договору у сумі 1 315 831 (один мільйон триста п`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять одна) грн 25 коп., а також з оплати судового збору у розмірі 1 700,00 грн, та 120,00 витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, а всього 1 820,00 грн судових витрат.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 27 липня 2026 року. 

Судді Є. П. Євграфова

Л. Д. Поливач

В. В. Саліхов