ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"26" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/148/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.
при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, код ЄДРПОУ 00100227)
до відповідача: Акціонерного товариства “Херсонобленерго” (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Пестеля, буд. 5, код ЄДРПОУ 05396638)
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, буд.19, код ЄДРПОУ 39369133)
про стягнення, -

за участю учасників справи: не з`явились

Суть спору: Приватне акціонерне товариство “Національна енергетична компанія “Укренерго” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства “Херсонобленерго” про стягнення 6704152,52 грн., з яких: 6677395,45 грн. заборгованості та 26757,07 грн. 3% річних.
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0526-02041-ПП від 01.01.2024 в частині повної та своєчасної оплати послуг з передачі електричної енергії.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.01.2026, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/148/26; визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.02.2026 о 10:00.
10.02.2026 за вх.№4959/26 та за вх.№4966/26 до суду від відповідача надійшли відзиви на позовну заяву, які судом прийнято до розгляду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих відзивах відповідач просить суд відмовити в позові та зазначає, зокрема, наступне:
- обсяги послуги, що заявлені позивачем, не підтверджуються жодним належним доказом, а саме факт сертифікації та валідації даних, що використані позивачем для визначення величин обсягів послуг при поданні позову (не підтверджено відомостей з лічильників, акти контрольних оглядів, протоколи вичитки даних, оскільки доступ до відповідних відсутній, а тому позивачем використано не сертифіковані дані, що не пройшли валідацію), простими словами позивачем заявлено до стягнення вартість обсягу послуги, розмір якої фактично є необґрунтованим, який неможливо встановити;
- щодо стягнення мір відповідальності, а саме: трьох відсотків річних, то слід зауважити, що відповідно до ч.1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили; не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів; листом від 28.02.2022 АТ «Херсонобленерго» повідомило позивача про настання форс-мажорних обставин, у зв`язку з чим відповідач просив не застосовувати штрафні санкції та не притягувати його до відповідальності, встановленої договором;
- в результаті бойових дій і окупації територія будівлі офісу, що розташована за адресою м. Херсон, вул. Пестеля, 5, є пошкодженою і розграбованою (відсутня первинна документація, сервери, комп`ютери тощо); останній удар по обленерго було нанесено 04.01.2026; відповідні події вплинули на господарську діяльність АТ «Херсонобленерго» (зменшено вартість активів в три рази, зменшено обсяг послуг, що надаються, в 8 разів) та його контрагентів, а саме: не можливістю формування обсягів розподіленої та переданої електричної енергії; тому враховуючи зазначене та той факт, що обсяги та вартість електричної енергії та відповідні нарахування є мірою відповідальності, а тому стягнення мір відповідальності, а саме: інфляційних та трьох відсотків річних - є протиправним та таким, що суперечить позиції Верховного Суду та законодавству України;
- в результаті дій Регулятора відповідач за результатами 2025 року не зміг повною мірою забезпечити фінансування своїх необхідних операційних витрат - виконати програму ремонтів, здійснити повні оплати оператору системи передачі (НЕК «Укренерго») послуг з передачі та диспетчеризації тощо, а саме: дефіцит коштів у зв`язку із різницею тарифів, встановлених для ОСР та ОСП, що в свою чергу і відобразилось на можливості проведенні розрахунків, що в свою чергу було підтверджено під час розгляду справи №420/30496/25, за результатами чого 30 грудня 2025 року ухвалено рішення;
- з умов договору, які визначають порядок оплати за надану позивачем послугу, вбачається, що договором передбачено часткову попередню оплату вартості послуги (п.6.3), зокрема трьома частинами; однак згідно розрахунку позовних вимог позивач здійснив нарахування 3% річних виходячи із планових обсягів послуги з диспетчерського (оперативно технологічного) управління; в той же час зі змісту договору вбачається, що обсяг наданої послуги та її вартість можливо визначити лише на підставі акту надання послуги, який формується виконавцем до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим та підписується сторонами (п.6.4); тому не може вважатися вірним розрахунок позивача у справі, відповідно до якого зобов`язання з оплати планових поетапних платежів не припиняється з моменту оформлення акту приймання-передачі послуги та не перетворюється в зобов`язання з оплати фактично наданих послуг, строк виконання якого спливає 16 числа наступного за розрахунковим; нарахування 3% річних на ті суми коштів, які не входять у вартість фактично наданих послуг, є безпідставним, оскільки зі змісту статті 625 ЦК України вбачається, що відповідальність у вигляді інфляційних втрат та 3% річних настає за невиконання існуючого грошового зобов`язання.
10.02.2026 за вх.№4968/26 до суду від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
У підготовчому засіданні 12.02.2026 судом у протокольній формі задоволено клопотання про залучення третьої особи від 10.02.2026 за вх.№4968/26 та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, оскільки рішення у справі може вплинути на її права або обов`язки; запропоновано залученій третій особі надати до суду пояснення по суті спору.
У підготовчому засіданні 12.02.2026 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 177 ГПК України про продовження строк підготовчого провадження на 30 днів та у порядку ст. 183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 06.03.2026 о 12:15.
05.03.2026 за вх.№8051/26 до суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку справи №914/2625/23, разом з тим судом встановлено, що у вказаній справі Верховним Судом у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду було ухвалено постанову від 20.03.2026, у зв`язку з чим підстави розгляду питання про зупинення провадження у даній справі відпали.
06.03.2026 за вх.№8133/26 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду. У поданій відповіді на відзив позивач просить суд задовольнити позов та зазначає, зокрема, наступне:
- наявність форс-мажору звільняє лише від відповідальності за невиконання зобов`язання (зокрема, від неустойки - штрафу та пені), а не від самого зобов`язання (тобто від обов`язку виконати зобов`язання в натурі - оплати заборгованості за надані послуги);
- нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові; отже інфляційні втрати на суму боргу та 3% річних за користування коштами не відносяться до штрафних санкцій, а носять компенсаційний характер та можуть бути нараховані навіть за наявності форс-мажорних обставин.
Ухвалою суду від 06.03.2026 відкладено підготовче засідання на 25.03.2026 о 16:15.
20.03.2026 за вх.№9901/26 до суду від третьої особи надійшли письмові пояснення, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях третя особа просить суд розглядати справу без участі її представника та зазначила, зокрема, що відповідно до підпункту 2 пункту 9.3 глави 9 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії одним з обов`язків користувача (у тому числі ОСР) є здійснення вчасної та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим договором.
23.03.2026 за вх.№10074/26 до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.
25.03.2026 за вх.№10425/26 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданих поясненнях відповідач повідомив суд про виконання зобов`язань за договором про надання послуг за жовтень-листопад 2025 року, актами коригування за серпень 2025 року та коригуваннями 3-ї версії: за лютий 2025 року, березень 2025 року, січень, лютий та червень 2025 року, що підтверджується платіжними інструкціями №1619 від 18.03.2026, №1626 від 20.03.2026 та №1630 від 24.03.2026, а тому відповідно до зазначених обсягів відсутній предмет спору.
Ухвалою суду від 25.03.2026 підготовче засідання відкладено на 16.04.2026 о 15:30. 
У підготовчому засіданні 16.04.2026 судом у протокольній формі винесено ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 6677395,45 грн. за відсутністю предмету спору, оскільки до пояснень за вх.№10425/26 відповідачем надані платіжні інструкції про сплату суми основного боргу у даній справі, у зв?язку з чим предмет спору в частині основного боргу відсутній.
У підготовчому засіданні 16.04.2026 судом у протокольній формі винесено ухвалу у порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.05.2026 об 11:45.
04.05.2026 за вх.№15327/26 до суду від позивача надійшла заява про повернення судового збору за позовними вимогами в частині стягнення основної заборгованості, провадження за якими відповідно до ухвали Господарського суду Одеської області від 16.04.2026 по справі №916/148/26 закрито.
Судове засідання 15.05.2026 об 11:45 не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони в Одеському районі повітряної тривоги. Ухвалою суду від 15.05.2026 судове засідання призначено на 04.06.2026 о 14:40. Ухвалою суду від 04.06.2026 відкладено розгляд справи на 26.06.2026 о 09:50.
У судове засідання 26.06.2026 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 27.04.2026 №342/2026, затвердженим Законом України від 28.04.2026 №4857-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 04 травня 2026 року строком на 90 діб.
Справа №916/148/26 розглядається судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.
Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від учасників справи не надійшло.
У відповідності до вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.
У судовому засіданні 26.06.2026 господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.
Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 26.06.2026 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Натомість повне рішення складено 09.07.2026 з урахуванням обставин введеного воєнного стану, обстрілів об?єктів критичної інфраструктури, масованих атак м. Одеси країною-агресором. Відповідні процесуальні строки на апеляційне оскарження вказаного рішення обчислюються з дати складання повного тексту (09.07.2026), на що суд звертає увагу учасників справи.
Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:
У повідомленні віл 26.12.2023 Приватне акціонерне товариство “Національна енергетична компанія “Укренерго” (позивач, Оператор системи передачі, ОСП) проінформувало Акціонерне товариство “Херсонобленерго” (відповідач, користувач) про приєднання до умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії (ідентифікатор договору №0526-02041-ПП, дата акцептування - 01.01.2024, вищезазначений договір є публічним та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та розміщений на офіційному сайті НЕК «УКРЕНЕРГО» https://ua.energv/uchasnikam rinku/reyestratsiya-uchasnykiv-rynku/dogovory/.
27.02.2025 Акціонерне товариство “Херсонобленерго” підписало (за допомогою кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису) заяву-приєднання до договору про надання послуг з передачі електричної енергії.
Договір про надання послуг з передачі електричної енергії, затверджений наказом від 06.08.2025 №625 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розміщено на офіційному вебсайті Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (https://ua.energy/wp-content/uploads/2025/08/Dogovir-pro-nadannya-poslug-z-peredachi-elektrychnoyi-energiyi-Nakaz-625-vid-06.08.2025.pdf).
Відповідно до п.п. 1.1-1.3 договору цей договір про надання послуг з передачі електричної енергії (далі - договір) є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуг з передачі електричної енергії користувачам системи передачі (далі - користувач); цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання користувача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору; умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №309 (далі - КСП), та є однаковими для всіх користувачів; далі за текстом цього договору ОСП та користувач іменуються - сторона, а разом - сторони; цей договір встановлює права та обов`язки ОСП та користувача за всіма видами його діяльності на ринку електричної енергії.
Згідно з п.2.1 договору за цим договором ОСП безперервно надає послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.
За п.4.1 договору планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді; на вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України; тариф на послуги з передачі електричної енергії встановлюється НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua.energy/; ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті в євро/МВт*год.; крім цього, ОСП щомісяця оприлюднює на офіційному вебсайті ставку плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру у грн/МВт*год не пізніше 03 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, у випадку її затвердження; конвертація величини ставки здійснюється щомісяця за середнім курсом гривні до євро Національного банку України за розрахунковий період надання послуги; до моменту підтвердження ENTSO-E нового рівня ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру на відповідний період ОСП має право застосовувати рівень ставки, що була розрахована та застосовувалася у попередньому періоді; сторони здійснять фінансове врегулювання розрахунків не пізніше, ніж через один місяць після підтвердження ENTSO-E нової ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру; ОСП зобов`язаний повідомити користувача у спосіб, визначений цим договором, про новий рівень ставки та спосіб донарахування різниці протягом 14 календарних днів після її підтвердження ENTSO-E; користувач зобов`язаний протягом 3 робочих днів у спосіб, визначений цим договором, підтвердити ОСП отримання цієї інформації.
Відповідно до п.п. 5.1-5.3 договору для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяги послуги; плановий обсяг послуги визначається відповідно до розділу ХІ КСП на підставі даних адміністратора комерційного обліку (далі - АКО) за кожну відповідну декаду розрахункового періоду; плановий обсяг послуги формується без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії; фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу ХІ КСП; вимоги щодо засобів (систем) обліку електроенергії в точках комерційного обліку користувача, а також інші організаційно-технічні питання, пов`язані зі збором, обробкою, верифікацією, валідацією, агрегацією, зберіганням та передачею даних комерційного обліку, визначені Кодексом комерційного обліку електричної енергії; кожна зі сторін має право ініціювати перевірку погодинних обсягів передачі електроенергії спільно з представниками відповідних постачальників послуг комерційного обліку.
Згідно з п.п. 6.1, 6.2 договору розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць; користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду; плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду.
За п.п. 6.3, 6.4 договору у разі зміни тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня введення в дію відповідного тарифу, згідно з рішенням НКРЕКП про зміну тарифу; користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронній формі; вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно); акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно); коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за наступною версією даних комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в системі управління ринком, що здійснюється на вимогу та в терміни, передбачені правилами ринку; оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно); акти приймання-передачі послуги та акти коригування до актів приймання-передачі послуги та рахунки у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням сервісу) або надає користувачу два примірники акта приймання-передачі послуги та/або акта коригування до актів приймання-передачі послуги в паперовій формі, підписані власноручним підписом зі свого боку; користувач здійснює підписання актів приймання-передачі послуги та актів коригування до актів приймання-передачі послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 робочих днів з дня їх отримання користувачем.
Згідно з п.6.5 договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий період актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначені в акті приймання-передачі послуги вартість та/або фактичний обсяг послуги шляхом направлення ОСП (АКО) та ППКО повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта; процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений цим договором термін; якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей; у разі підтвердження розбіжностей ППКО надає АКО актуальні дані для здійснення врегулювання; врегулювання розбіжностей здійснюється в терміни та відповідно до вимог Правил врегулювання (додаток 10 до Правил ринку); результати зміни обсягів наданої послуги відображаються в акті коригування.
Пунктом 7.1 договору передбачено, що ОСП має право отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу.
Пунктом 9.3 договору передбачено, зокрема, що користувач зобов`язується підписувати зі свого боку акти приймання-передачі послуги, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги та повертати ОСП; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п.п. 10.3, 10.4 договору рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі послуги, акти звірки розрахунків наданої послуги, повідомлення вважаються отриманими стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, яка підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції; електронний документ, який направляється стороною на виконання цього договору через сервіс, вважається одержаним іншою стороною з моменту набуття документом статусу «Доставлено» у сервісі; сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичному документу, який міг би бути створений однією зі сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб; будь-які документи, що створюються/укладаються сторонами під час виконання цього договору (у тому числі акт приймання-передачі послуги або акт коригування до акта приймання-передачі послуги), можуть бути підписані сторонами як у паперовій формі шляхом проставляння власноручного підпису уповноваженої особи на час тимчасового не функціонування сервісу, про що ОСП зобов`язаний повідомити на своєму офіційному вебсайті, так і в електронній формі з використанням електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено законом) за допомогою сервісу, який забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та знаходиться в мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/; один документ повинен бути підписаний обома сторонами у один і той самий спосіб (в залежності від форми документу).
За п.п. 10.6, 10.7 договору при підписанні документів електронним підписом використовується сертифікат, виданий кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, у порядку, встановленому законодавством; сторона підтверджує, що документи, підписані електронним підписом за допомогою сервісу з використанням реєстраційних даних сторони, є такими, що підписані цією стороною (уповноваженою нею особою).
Згідно з п.п. 11.1, 11.2 договору сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо це є результатом дії форс-мажорних обставин; якщо внаслідок дії форс-мажорних обставин (пожежі, повені, землетрусу, стихійного лиха, воєнних дій та інших обставин непереборної сили), унеможливлюється виконання будь-якою стороною зобов`язань за цим договором, така сторона повинна невідкладно повідомити у письмовій формі про це іншу сторону; неповідомлення однієї зі сторін про неможливість виконання прийнятих за цим договором зобов`язань, позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вказану обставину як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов`язань; термін виконання зобов`язань за цим договором у разі форс-мажорних обставин відкладається на строк дії таких обставин; у разі дії форс-мажорних обставин більше 6 місяців сторони мають право відмовитися від подальшого виконання зобов`язань за цим договором та в установленому порядку розірвати цей договір; розірвання цього договору тягне за собою відповідні правові наслідки щодо діяльності сторін на ринку електричної енергії; доказом дії форс-мажорних обставин є документи (оригінали), видані Торгово-промисловою палатою України.
Пунктами 14.1, 15.2 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дати акцептування заяви-приєднання, зазначеної в повідомленні ОСП, і діє до 31 грудня (включно) року, у якому акцептована заява-приєднання; цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії цього договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, шляхом направлення відповідного повідомлення; цей договір зі змінами оприлюднюється на офіційному вебсайті ОСП; якщо користувач не ініціював розірвання цього договору протягом одного місяця з дати набрання чинності змінами, вважається, що він погодився зі зміненим договором.
В матеріалах справи наявні наступні акти приймання-передачі послуг/акти коригування до договору від 01.01.2024 №0526-02041-ПП:
- акт від 31.10.2025 за жовтень 2025 року на суму 3194002,88 грн. (послуга з передачі електричної енергії, фактичний обсяг - 3878,683640 МВт*год) (підписаний сторонами за допомогою електронних підписів);
- акт від 30.11.2025 за листопад 2025 року на суму 3356804,86 грн. (послуга з передачі електричної енергії, фактичний обсяг - 4076,384568 МВт*год) (підписаний позивачем за допомогою електронного підпису);
- акт коригування від 06.10.2025 до акту приймання передачі від 28.02.2025 на суму коригування 38188,65 грн. (послуга з передачі електричної енергії, фактичний обсяг - 46,374931 МВт*год) (підписаний сторонами за допомогою електронних підписів);
- акт коригування від 04.11.2025 до акту приймання передачі від 31.03.2025 на суму коригування 37495,07 грн. (послуга з передачі електричної енергії, фактичний обсяг - 45,532689 МВт*год) (підписаний сторонами за допомогою електронних підписів);
- акт коригування від 13.11.2025 до акту приймання передачі від 31.08.2025 на суму коригування 50903,99 грн. (послуга з передачі електричної енергії, фактичний обсяг - 61,816000 МВт*год) (підписаний сторонами за допомогою електронних підписів). Всього за актами 6677395,45 грн.
Також в матеріалах справи наявний наданий позивачем розрахунок 3% річних на загальну суму 26757,07 грн. по кожному акту:
- сума боргу 38188,65 грн. (термін виконання - 15.11.2025; 3% річних - 147,52 грн. за період 16.11.2025-01.01.2026);
- сума боргу 37495,07 грн. (термін виконання - 15.12.2025; 3% річних - 52,39 грн. за період 16.12.2025-01.01.2026);
- сума боргу 50903,99 грн. (термін виконання - 15.12.2025; 3% річних - 71,13 грн. за період 16.12.2025-01.01.2026);
- сума боргу 3194002,88 грн. (декада-1: термін виконання 18.10.2025, сума - 1019136,18 грн., 3% річних - 2345,41 грн. за період 19.10.2025-15.11.2025; декада-2: термін виконання 28.10.2025, сума - 1033590,30 грн., 3% річних - 1529,15 грн. за період 29.10.2025-15.11.2025; декада-3: термін виконання 08.11.2025, сума - 1258968,94 грн., 3% річних - 724,34 грн. за період 09.11.2025-15.11.2025; на суму боргу 3194002,88 грн. (термін виконання - 15.11.2025) 3% річних - 12338,48 грн. за період 16.11.2025-01.01.2026); всього 3% річних - 16937,37 грн.;
- сума боргу 3356804,86 грн. (декада-1: термін виконання 18.11.2025, сума - 1164046,12 грн., 3% річних - 2583,23 грн. за період 19.11.2025-15.12.2025; декада-2: термін виконання 28.11.2025, сума - 1140800,71 грн., 3% річних - 1594 грн. за період 29.11.2025-15.12.2025; декада-3: термін виконання 08.12.2025, сума - 1183825,01 грн., 3% річних - 681,10 грн. за період 09.12.2025-15.12.2025; на суму боргу 3356804,86 грн. (термін виконання - 15.12.2025) 3% річних - 4690,33 грн. за період 16.12.2025-01.01.2026); всього 3% річних - 9548,66 грн.
В матеріалах справи також наявні надані відповідачем документи, а саме:
- лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.07-7.1, яким ТПП на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»;
- лист відповідача до позивача від 28.12.2022 щодо настання форс-мажорних обставин; 
- повідомлення АТ “Херсонобленерго” від 02.01.2023 до Служби безпеки України про вчинення правопорушення відносно АТ “Херсонобленерго”; 
- витяги з реєстрів досудових розслідувань; 
- акт про пожежу від 03.07.2024; 
- фотоматеріали руйнувань; 
- фінансова звітність АТ “Херсонобленерго”;
- рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.12.2025 по справі №420/30496/25 за позовом Акціонерного товариства «Херсонобленерго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Несплата відповідачем вартості наданих послуг з передачі електричної енергії за актами наданих послуг жовтень-листопад 2025 року, актом коригування: за серпень 2025 року та коригуваннями за лютий 2025 року, березень 2025 року стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення 6677395,45 грн. заборгованості та 26757,07 грн. 3% річних.
Під час розгляду справи відповідачем було сплачено суму заявленого до стягнення основного боргу відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій: №1619 від 18.03.2026 на суму 365947,04 грн. (за послуги з передачі електричної енергії кориг. за січень-червень 2025 року згідно з договором від 01.01.2024 №0526-02041-ПП); №1630 від 24.03.2026 на суму 3381141,86 грн. (за послуги з передачі електричної енергії листопад 2025 року згідно з договором від 01.01.2024 №0526-02041-ПП) та №1626 від 20.03.2026 на суму 3218135,68 грн. (за послуги з передачі електричної енергії жовтень 2025 року згідно з договором від 01.01.2024 № 0526-02041-ПП), у зв`язку з чим у підготовчому засіданні 16.04.2026 судом у протокольній формі винесено ухвалу про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у розмірі 6677395,45 грн. за відсутністю предмету спору. Таким чином, з урахуванням закриття провадження в частині позовних вимог, предметом позову у даній справі є стягнення 26757,07 грн. 3% річних.
Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).
За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв?язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо) Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов?язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов?язання.
Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
За ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою. На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: “баланс імовірностей” (balance of probabilities) або “перевага доказів” (preponderance of the evidence); “наявність чітких та переконливих доказів” (clear and convincing evidence); “поза розумним сумнівом” (beyond reasonable doubt). Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.01.2022 у справі №917/996/20).
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Салов проти України” від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Надточий проти України” від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Як було встановлено судом, з урахуванням закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основного боргу, на розгляді суду залишились позовні вимоги про стягнення 26757,07 грн. 3% річних.
Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №922/4544/16, від 26.04.2018 у справі №910/11857/17, від 16.10.2018 у справі №910/19094/17, від 06.11.2018 у справі №910/9947/15, від 29.01.2019 у справі №910/11249/17, від 19.02.2019 у справі №910/7086/17, від 10.09.2019 у справі №920/792/18.
Нарахування, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. Подібний за змістом правовий висновок викладений в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18, Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19, Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №920/505/22.
Верховний Суд у постанові від 13.09.2023 у справі №910/8741/22 дійшов висновку, що форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору. Нарахування у вигляді інфляційних втрат та 3% річних, що передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України за своєю правовою природою не є правовою відповідальністю (штрафними санкціями), встановленою ст. 611 ЦК України, тому правила щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку настання непереборної сили (форс-мажору), визначені ст. 617 ЦК України, не підлягають застосуванню до акцесорного зобов`язання, передбаченого ч.2 ст. 625 ЦК України, щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми.
На підставі викладеного суд відхиляє доводи АТ “Херсонобленерго” про відсутність у позивача права на нарахування 3% річних у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, а також доводи відповідача про пред`явлення позивачем позову про стягнення вартості послуг, які не були та не могли бути надані відповідачу, оскільки обставини щодо надання позивачем послуг підтверджуються підписаними сторонами актами наданих послуг, за якими відповідач в подальшому сплатив суму основного боргу, чим фактично визнав нарахований основний борг у даній справі.
Ухвалою Верховного Суду від 13.08.2025 було передано справу №914/2625/23 на розгляд Об`єднаної палати для відступу від висновків, які містяться у постанові Верховного Суду від 15.07.2025 у справі №914/3621/23, щодо застосування пунктів 6.1, 6.4 глави 6 розділу ХІ Кодексу системи передач, пункту 2.4 Типового договору, частини другої статті 625 ЦК України, зазначивши, що сторони в договорі не можуть відступити (змінити) від імперативного припису про форму розрахунків у вигляді попередньої оплати, яка нараховується на плановий обсяг послуг, а тлумачення судом умов договору має відбуватися із урахуванням норм типового договору.
Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.03.2026 у справі №914/2625/23, вирішуючи питання про наявність підстав для відступу від висновків Верховного Суду у постанові від 15.07.2025 у справі №914/3621/23, наголосив, що в справі №914/3621/23 суди виходили з конкретних погоджених сторонами умов договору, а саме зі змісту пункту 2.4, у якому визначено, що розрахунок за надану послугу здійснюється трьома частинами в процентному відношенні від вартості послуги, та зі змісту пункту 2.3, де зазначено, що вартість послуги за розрахунковий період визначається як добуток обсягу наданої послуги на значення тарифу, що діє у визначений розрахунковий період.
З урахуванням викладеного Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.03.2026 у справі №914/2625/23 не знайшов підстав для відступу від висновків Верховного Суду, які викладені у постанові Верховного Суду зі справи №914/3621/23.
З урахуванням наведеного, господарський суд доходить висновку, що під час оцінки питання наявності у ПрАТ “НЕК “Укренерго” правових підстав для нарахування 3% річних слід керуватися положеннями договору, а саме п.п. 6.1-6.5, за якими, зокрема: розрахунковим періодом за договором є 1 календарний місяць; користувач здійснює поетапну оплату планової вартості послуги за кожну декаду розрахункового періоду згідно із такою системою платежів і розрахунків: 1 платіж - до 18 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в першій декаді розрахункового періоду; 2 платіж - до 28 числа розрахункового періоду в розмірі планової вартості послуги, наданої в другій декаді розрахункового періоду; 3 платіж - до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, в розмірі планової вартості послуги, наданої в третій декаді розрахункового періоду; плановий обсяг послуги, що використовується для розрахунку планової вартості послуги, визначається на підставі даних АКО за кожну декаду розрахункового періоду; оплату вартості послуги після коригування обсягів та вартості послуг користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно) або акт приймання-передачі послуги щодо проведення донарахувань в минулих періодах (включно).
Проаналізувавши наявні матеріали справи, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, судом встановлено його обґрунтованість та арифметичну правильність, відповідність умовам договору та матеріалам справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 26757,07 грн. 3% річних. При цьому відповідачем не спростовано правильність вказаного розрахунку, а також відомостей про складові вказаного розрахунку. Окрім того, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді нарахування 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” підлягають задоволенню в повному обсязі.
Іншого відповідачем не доведено. 
Оцінка судом доводів відповідача у відзиві на позов щодо форс-мажору та порядку сплати коштів за договором наведена судом вище. Посилання відповідача на складнощі в роботі товариства виходячи з положень чинного законодавства можуть впливати на розмір стягуваних судом штрафних санкцій (які не заявлені у даній справі), натомість не впливають на стягнення 3% річних у спірних правовідносинах. Інші доводи відповідача зводяться до його незгоди з нарахуваннями та акцентом на недоведеність факту та обсягу наданих позивачем послуг, між тим судом такі доводи відхиляються з огляду на фактичне визнання відповідачем обсягів і вартості послуг внаслідок добровільної сплати всіх нарахувань і заявлення суду про відсутність предмету спору в частині основного боргу.
Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2662,40 грн. (мінімальний розмір судового збору, з урахуванням подання позову через систему Електронний суд) покладаються на відповідача, решта судового збору (за позовними вимогами, провадження за якими закрито за відсутністю предмета спору) у розмірі 77787,43 грн. підлягає поверненню позивачу.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” - задовольнити повністю.
2.Стягнути з Акціонерного товариства “Херсонобленерго” (73000, Херсонська обл., м. Херсон, вул. Пестеля, буд. 5, код ЄДРПОУ 05396638) на користь Приватного акціонерного товариства “Національна енергетична компанія “Укренерго” (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, код ЄДРПОУ 00100227) 26757 /двадцять шість тисяч сімсот п`ятдесят сім/ грн. 07 коп. 3% річних та 2662 /дві тисячі шістсот шістдесят дві/ грн. 40 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 09 липня 2026 р. з урахуванням обставин введеного воєнного стану, обстрілів об`єктів критичної інфраструктури, масованих атак м. Одеси країною-агресором.

Суддя Ю.С. Бездоля