Справа № 364/418/26
Провадження № 2/364/393/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуюча суддя     Моргун Г.Л.,
за участю секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Володарка, цивільну справу за позовом 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822, адреса: Україна, 03150, місто Київ, вул. Загородня, будинок 15, офіс 118/2, ел. пошта: fintrust@ukr.net , № тел. 380990698140 , інформація щодо наявності електронного кабінета не зазначена),
 
представник позивача Столітній Михайло Миколайович (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_1 , № тел. НОМЕР_2 )
до  
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ел. пошта:  ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_4 )

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

27.04.2026 позивач звернувся до Володарського районного суду Київської області засобами Електронного Суду ЄСІТС.
Представник позивача, у позовній заяві зазначає, що відповідач порушує грошові зобов`язання за кредитним договором та посилаючись на обставини викладенні у позові і на ст. ст. 514, 516, 525, 526, 530, 553, 554, 1046, 1048, 1049 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 19, 20, 27, 28, 84, 175-177, 184, 187, 279, 280 Цивільного процесуального кодексу України, просить суд:
-прийняти позовну заяву до розгляду;
-стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» суму заборгованості в розмірі 15 626,00 грн; 
-стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» сплачений судовий збір 2662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн;
-розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти винесення рішення (заочного) не заперечують.

08.05.2026 судом відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи на 09.06.2026, одночасно суд витребував від відповідача, оригінали письмових (електронних) доказів, які містяться в кредитній справі відповідача, а саме: кредитний договір (у тому числі електронний) та додаткові угоди до нього; докази ідентифікації відповідача; докази укладення кредитного договору (у тому числі електронні дані, OTP, SMS або інші ідентифікатори); докази отримання та/або зарахування кредитних коштів відповідачу; докази належності платіжного інструменту (банківської картки/рахунку) відповідачу; виписки з рахунків та інші документи, що підтверджують рух грошових коштів; детальний розрахунок заборгованості із зазначенням її складових (тіло кредиту, проценти, комісії, штрафні санкції); договір відступлення права вимоги (факторингу) та додатки до нього; документи, що підтверджують перехід права вимоги саме за спірним договором; докази повідомлення відповідача про відступлення права вимоги.
Позивачу роз`яснено наслідки не подання до суду витребуваних доказів, які передбачені п. 9 ч.1 ст.257 ЦПК України. Одночасно суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів та витребував від АТ «Райффайзен Банк» інформацію щодо підтвердження факту належності відповідачу платіжної картки на яку було зараховано кредитні кошти і факту зарахування суми позики.

09.06.2026 судовий розгляд справи не відбувся та був відкладений на 07.07.2026 у зв`язку відсутністю доказів про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження та час і місце судового розгляду справи.

Позивач та його представник про час та місце розгляду, повідомлені належним чином, шляхом отримання відповідних процесуальних документів у електронному кабінеті в підсистемі ЕСІТС «Електронний суд» ( а.с. 124-127,135,136 ). 
Згідно положень визначених ч. 7 ст. 14 ЦПК України, що перегукується з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС визначено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. 
Відповідач двічі повідомлявся шляхом направлення на відому суду адресу його зареєстрованого місця проживання ухвали про відкриття провадження у справі та судового повідомлення про час та місце розгляду справи, яке повернулося без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Одночасно суд розмістив відповідні оголошення на офіційному сайті «судова влада України» ( а.с. 132, 134, 135).
Так, Верховний Суд у постанові від 27.07.2022 у справі № 908/3468/13 зробив висновок, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 04.03.2021 у справі № 910/6835/20).
Наведене свідчить, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та про час і місце розгляду, також слід відмітити, що в Україні діє система публікації відомостей про час та місце розгляду справи в мережі інтернет на вебсайті «Судова влада України» і відповідач мав усі можливості з отримання інформації про розгляд справи, щодо виниклих правовідносин. 

У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 

Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача, за відсутності заперечень відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 21.10.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 4073926 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с.19-28). На умовах, встановлених договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: Відповідно до п. 1.2. тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 1000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 21.10.2023 по 15.10.2024. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_5 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору, що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (а.с.49).
Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором - К281.

21.10.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем було укладено додатковий договір до договору № 4073926 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21.10.2023 (а.с.51-52). Сторони за взаємною згодою домовились, що згідно умов цього додаткового договору Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором сума кредиту, яка було надана згідно з додатковим договором складає: 1000 грн. Відповідно до умов додаткового договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 1000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_5 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ»(а.с.50).
Додатковий договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором - Е115.
Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Підписавши 21.10.2023 договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4073926 та додатковий договір, ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання своєчасно повернути кредитні кошти у розмірі 2000,00 грн та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цих договорах.
Надходження кредитних коштів на належну відповідачу банківську платіжну картку № НОМЕР_6 у вищевказаних розмірах підтверджується довідкою АТ КБ "ПриватБанк" від 08.05.2026, що витребовувалася судом за клопотанням позивача (а.с.129, 130).
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем було укладено договір факторингу №24/05/2024 (а.с.102-107), відповідно до якого ТОВ «Лінеура України» відступає для ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНИ» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості).
Відповідно до п. 1.1. вищевказаного договору, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Про відступлення права грошової вимоги позивачеві, ТОВ «Лінеура Україна» в особистих кабінетах повідомило боржників, що підтверджується листом від 27.05.2024 (а.с.36).
Враховуючи зазначене, до позивача відповідно до укладеного договору факторингу від 24.05.2024 року № 24/05/2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 4073926 від 21.10.2023 загальна сума заборгованості склала 9866 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту - 2000 грн, заборгованості за процентами - 7866 грн.
Станом на дату укладання договору факторингу від 24.05.2024, строк дії договору № 4073926 від 21.10.2023 не закінчився. В межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.05.2024 по 15.10.2024 здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 5 760,00 грн. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. договору № 4073926 від 21.10.2023, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача у сумі 13 626,00 грн (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 7866 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 5 760,00 грн).

Позивачем у наданому розрахунку враховано, що у період з 21.10.2023 по 24.05.2024 відповідачем здійснено оплату на рахунок первісного кредитора в розмірі 800 грн.

Положення ч. 1ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору.
Щодо відступлення права вимоги суд зауважує таке.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Поряд з цим, право грошової вимоги до боржника може бути відступлене також на підставі договору факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Щодо розміру заборгованості та її складових суд звертає увагу на таке.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за договоромза договором № 4073926 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21.10.2023, а тому має заборгованість перед позивачем загальною сумою 15626,00 грн, яка складається з тіла кредиту - 2000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 7866 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 144 календарних днів - 5 760,00 грн.

Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу, ні первісному кредитодавцю відповідачем суду не надано, враховуючи наведене, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками.

Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч. 8 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн, позивачем надано: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладеного між Столітнім М.М та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»; заявку на виконання доручення до договору про надання правової (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024; рахунок на оплату до договору про надання правничої (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024; копію акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої (правничої) допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024.
При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, суд має брати до уваги досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг, а також чи відповідають вони ціні позову. 

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням ціни позову, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача витрати за надання правової допомоги в сумі 3000 грн, що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та обсягу виконаної адвокатом роботи.

Оскільки суд задовольняє позовниі вимоги за кредитними зобов`язаннями- в повному обсязі, в решті позовних вимог - відмовляє, відтак сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2662,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 611, 625-631,1046,1049,1054 ЦК України, ст.ст.12,13,141, 258-259, 263, 264, 265, 272, 273, 274-279 ЦПК України, суд, 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.

 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», ЄДРПОУ 44559822, адреса: Україна, 03150, місто Київ, вул. Загородня, будинок 15, офіс 118/2:

-заборгованість за договором № 4073926 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21.10.2023 - 15626,00 грн;
-витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн;
-судовий збір у сумі - 2662,40 грн.

Усього - 21288 (двадцять одна тисяча двісті вісімдесят вісім) гривень 40 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст судового рішення складено 13.07.2026.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя       Г. Л. Моргун