ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА

справа № 753/17065/25
провадження № 2/753/3141/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

01 вересня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Котвицького В.Л., за участі секретаря судового засідання Зеленої К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину.
Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.10.2020 року у справі №753/8725/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2218,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. З моменту ухвалення зазначеного рішення істотно змінилися обставини, у зв`язку з якими виникла необхідність збільшення розміру аліментів. Витрати на утримання дитини значно зросли у зв`язку зі збільшенням вартості продуктів харчування, одягу та взуття, медичних послуг, медикаментів і проїзду. Крім того, дитина регулярно відвідує спортивний зал та користується послугами тренера, що також потребує додаткових витрат. Позивач самостійно забезпечує основні потреби сина. Дохід позивача є середнім, додаткових джерел доходу не має, при цьому значна частина доходу витрачається на утримання та забезпечення дитини. Відповідач з серпня 2017 фактично не бере участі у вихованні та забезпеченні сина. За наявною у позивачки інформацією, відповідач проживає в Польщі та має належне матеріальне забезпечення. Інформація про його доходи позивачці достовірно не відома. Також відповідач не здійснює належної добровільної участі у додаткових витратах на дитину. Окремі виплати на одяг та взуття у 2023 були здійснені через батьків відповідача та фактично за рахунок аліментів. Таким чином, розмір аліментів, визначений у 2020 році, на сьогодні не відповідає фактичним потребам дитини та рівню витрат на її утримання. З огляду на істотне збільшення витрат на утримання дитини, відсутність належної участі відповідача у її забезпеченні та необхідність забезпечення дитині належного рівня життя, існують підстави для збільшення розміру аліментів, через що позивач звернулась з позов до суду в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх у твердій грошовій сумі 3196,00 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону.
Ухвалою суду від 12.09.2025 відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання позивач не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.10.2020 року у справі №753/8725/20 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2218,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.
Позивач просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх у твердій грошовій сумі 3196,00 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Між сторонами виникли аліментні правовідносини щодо зобов`язання батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Предметом доказування у справі є наявність підстав для збільшення розміру аліментів, зокрема зміна матеріального становища та істотне збільшення витрат на утримання дитини, її фактичні потреби, участь (або неучасть) відповідача в утриманні дитини та матеріальні можливості батька, а також достатність визначеного раніше розміру аліментів для забезпечення належного рівня її життя.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з моменту ухвалення зазначеного рішення істотно змінилися обставини, у зв`язку з якими виникла необхідність збільшення розміру аліментів. Витрати на утримання дитини значно зросли у зв`язку зі збільшенням вартості продуктів харчування, одягу та взуття, медичних послуг, медикаментів і проїзду. Крім того, дитина регулярно відвідує спортивний зал та користується послугами тренера, що також потребує додаткових витрат. Позивач самостійно забезпечує основні потреби сина. Дохід позивача є середнім, додаткових джерел доходу не має, при цьому значна частина доходу витрачається на утримання та забезпечення дитини. Відповідач з серпня 2017 фактично не бере участі у вихованні та забезпеченні сина. За наявною у позивачки інформацією, відповідач проживає в Польщі та має належне матеріальне забезпечення.
Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).
Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2025 рік в Україні встановлюються Законом «Пpo Державний бюджет на 2025 рік» за поданням Міністерства фінансів. Так, статтею 7 Закону встановлений прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років - 3 196 грн
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до п.п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 за № 6-143цс13.
Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, підлягає збільшення розміру аліментів з 2218,00 грн. на 3196,00 грн., до досягнення дитиною повноліття.
За встановлених обставин з урахуванням положень ст. 182 Сімейного кодексу України та Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» (на день звернення до суду) суд вважає, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню повністю.
Згідно абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
У зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення збільшеного розміру аліментів з дати пред`явлення позову до суду задоволенню не підлягають.
На підставі п. 3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Згідно ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 1 211,20 грн.
Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року, ст. 181, 182, 192 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273 ЦПК України,-
УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва № 753/8725/20 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій сумі з 2218,00 гривень щомісячно, на 3196,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя     В.Л. Котвицький