Справа № 558/246/26
номер провадження 2/558/207/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне рішення)
30 липня 2026 року  селище Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., з участю секретаря судових засідань Ковальської Л.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №3993644 від 27 листопада 2019 року в розмірі 28200,00 гривень.
В позовній заяві позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (далі по тексту – ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») вказує про те, що 27 листопада 2019 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3993644 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, з наданням відповідачеві одноразового ідентифікатора, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 12000,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів і можливих штрафних санкцій, відповідно до умов кредитного договору, згідно графіка платежів, що є додатком №1 до договору. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті за договором зобов`язання не виконувала, порядку погашення кредиту не дотримувалася, що стало причиною утворення заборгованості.
20 лютого 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 47-МЛ, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і договором №3993644 від 27 листопада 2019 року.
Заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем не сплачена та складає 28200,00 гривень, з яких: 12000,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом; 9000,00 гривень прострочена заборгованість за відсотками, 1200,00 гривень прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту, а також 6000,00 гривень заборгованість за штрафами/пенею.
З вказаних підстав позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь 28200,00 гривень заборгованості за кредитним договором №3993644 від 27 листопада 2019 року, а також понесені судові витрати.
В судове засідання представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-Капітал» не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 5).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, хоч про час та місце судового розгляду справи була повідомлена у встановленому порядку. 
Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомила, клопотань про проведення судового розгляду справи без її участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавала.
За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у заочному розгляді, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.
Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі.
До позовної заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», на підтвердження своїх позовних вимог до відповідача  ОСОБА_1 , подано клопотання про витребування доказів, а саме: про витребування інформації про надходження на рахунок банківської картки відповідача № НОМЕР_1 коштів в розмірі 12000,00 гривень у період з 27 листопада по 4 грудня 2019 року.
Таке клопотання позивача було задоволено судом.
В ході розгляду справи сторони (їх представники) інших заяв та/чи клопотань по суті справи до суду не подавали.
Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.
Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.     
Згідно з ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Судом встановлено, що 27 листопада 2019 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3993644 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, з наданням відповідачу одноразового ідентифікатора (а.с. 8-10, 11-12, 13). Вказаний договір разом із додатками, графіком розрахунків та Правилами, що розміщенні на вебсайті товариства, складають єдиний договір. Такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6, 627 ЦК України та ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
П. 2 ч. 1 ст. 12 цього Закону визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно умов договору № 3993644 від 27 листопада 2019 року, відповідачу надано кредит в розмірі 12000,00 гривень (п. 1.2 Договору) на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених кредитним договором.
Згідно з п.п. 1.3, 1.4 укладеного договору, кредит надається строком на 15 днів з 27 листопада 2019 року. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 12 грудня 2019 року.
Пунктом 2.3.1.1 договору передбачено, що позичальник за наявності відповідної пропозиції позикодавця має право на продовження строку користування/ повернення кредиту на таких самих умовах на певну кількість днів доступну і пропозиції відповідно до розділу 6 Правил. 
Комісія за надання кредиту становить 1200,00 гривень, що нараховується за ставкою 10,00 % від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Договору).
Відповідно до п. 1.6 договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1 відсоток від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Особливості нарахування процентів визначені п. 2. 2.3 договору.
Відповідно до п.2.2.3 договору проценти за користування кредитом нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п. 1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього договору продовжує користуватися кредитом, окрім випадків, коли визначена в п. 1.5.2. процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня наступного за днем визначеним п. 1.4 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинене товариством в односторонньому порядку. При цьому сторони погодили, що після зупинення товариством в односторонньому порядку нарахування процентів товариство вправі у будь-який момент без погодження з позичальником відновити нарахування таких процентів до моменту повного виконання позичальником зобов`язань за договором або до моменту припинення нарахування процентів за рішенням товариства. 
Згідно п. 4.1 договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та /або сплати процентів за його користування, та/або інших платежів згідно умовами цього договору, позичальник, починаючи з дня наступного за днем спливу терміну (дати), з урахуванням угод про продовження строку користування /повернення кредиту та оновлення графіків розрахунків, зобов`язаний сплатити на користь товариства пеню у розмірі 2% від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення, але у будь-якому випадку не більше 50% відсотків від загальної суми кредиту одержаної позичальником за цим договором. 
Згідно п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки позичальника, зареєстрованої позичальником для цієї мети в особистому кабінеті на сайті miloan.ua.
Підписавши договір, відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомилася та погоджується з усіма визначеними умовами договору та погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів).
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало, надало відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти в межах обумовлених сум, в розмірі 12000,00 гривень (а.с. 13, 56).
Таким чином, ТОВ «Мілоан» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку.
Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, сплаті процентів та сплаті комісії за користування кредитом, у встановлений договором строк не виконала (а.с. 13 зв.- 14). 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст. 530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідач передбачені договором обов`язкові платежі за користування кредитом у встановлені строки не сплачувала, чим порушила умови кредитного договору №3993644 від 27 листопада 2019 року.
Згідно з ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
20 лютого 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №47-МЛ, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с. 15-21, 22, 23).
На виконання умов вказаного договору, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Мілоан» грошові кошти в сумі 3872095,67 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією від 20 лютого 2020 року № 17678 (а.с. 22 зв.).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 47-МЛ від 20 лютого 2020 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №3993644 від 27 листопада 2019 року в розмірі 28200,00 гривень, з яких: 12000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 9000,00 гривень заборгованість за відсотками, 1200,00 гривень заборгованість за комісією за видачу кредиту, а також 6000,00 гривень заборгованість за штрафами/ пенею (а.с. 23).
З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана досудова вимога (претензія) про заміну кредитодавця та про погашення кредитної заборгованості (а.с. 23 зв.).
Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язаннях.
Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту в сумі 28200,00 гривень, з яких: 12000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 9000,00 гривень заборгованість за відсотками, 1200,00 гривень заборгованість за комісією за видачу кредиту, а також 6000,00 гривень заборгованість за штрафами/пенею (а.с. 14зв.).
ОСОБА_1 не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний, оскільки підтверджений документально.
Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку фінансовій установі не повернуті.
Тож відповідач не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених доказів по справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за кредитним договором №3993644 від 27 листопада 2019 року в розмірі 28200,00 гривень, з яких: 12000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 9000,00 гривень заборгованість за відсотками, 1200,00 гривень заборгованість за комісією за видачу кредиту, а також 6000,00 гривень заборгованість за штрафами/ пенею. 
Позивачем понесені судові витрати, що складають 2662,40 гривень судового збору, сплаченого на час подання до суду позовної заяви (а.с. 1), та 8000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується: копією договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 1 липня 2025 року; копією акта №Д/21930 наданих послуг від 14 квітня 2026 року; детальним описом наданих послуг до акту № Д/21930.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2662,40 гривень, а також 8000,00 гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки понесення таких витрат позивачем підтверджено документально.
Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору немає.
У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилався на положення ст.ст. 15, 16, 207, 512, 514, 525, 526, 527, 530, 610, 615, 626, 627, 1054 ЦК України.
Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим.
Відповідно до ст.ст. 512, 516, 525, 626, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст. 247, 258, 259, 265, 268, 280, 354 ЦПК України, суд, 

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП – НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором №3993644 від 27 листопада 2019 року в розмірі 28200,00 (Двадцять вісім тисяч двісті) гривень, з яких: 12000,00 гривень заборгованість за тілом кредиту; 9000,00 гривень заборгованість за відсотками, 1200,00 гривень заборгованість за комісією за видачу кредиту, а також 6000,00 гривень заборгованість за штрафами/ пенею.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 2662,40 гривень сплаченого судового збору та 8000,00 гривень понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        Т.С. Феха.
Повний текст рішення складено 30 липня 2026 року.