| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9821/25 Суддя (судді) першої інстанції: Віталіна ГАЙДАШ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Попової О.Г., суддів: Говоруна О.В., Мєзєнцева Є.І., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
Адвокат Юдін Володимир Сергійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач - 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області (далі - відповідач - 2), в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 23 липня 2025 року №232730012428 про відмову в проведенні перерахунку пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області врахувати ОСОБА_1 до її страхового (трудового) стажу період роботи за сумісництвом за лютий, квітень, червень, серпень та листопад 1998 згідно первинних відомостей по довідці № 03/711 від 04.03.2025.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 23 липня 2025 року № 232730012428 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 15 липня 2025 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням листа АТ «Київмедпрепарат» від 04.03.2025 №03/711 з додатками, з урахуванням раніше виплачених сум пенсії. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2025 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Позивач та його представник, правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Згідно пункту 3 частини першої статті 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в оскаржуваній частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 не підлягає задоволенню. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та їй призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 06.04.2023.
Страховий стаж позивачки становить 42 роки 07 місяців 26 днів (у тому числі додатковий стаж - 04 роки 09 місяців 25 днів), що підтверджується довідкою форми РС-право.
15.07.2025 ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії по інвалідності (зміна періоду 60 місяців заробітної плати до 01.07.2000).
До заяви позивачка додала копії документів: лист АТ «Київмедпрепарат» від 04.03.2025 № 03/711 з додатком; витяг з «Особових рахунків по зарплаті працівникам за 1998 рік «неспискового складу».
Листом АТ «Київмедпрепарат» від 04.03.2025 № 03/711, наданим на запит Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 27.11.2024 № 2300-0204-8/86299, даних про перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з AT «Київмедпрепарат» за 1998 р. не знайдено. Договори, угоди (господарські, операційні, трудові) було знищено 19.08.2004 на підставі чинного законодавства, а саме: «Переліку типових документів, що створюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, із зазначенням термінів зберігання документів», затвердженого наказом Головархіву України від 20.07.98 № 41, відібрані до знищення як такі, що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення. В архіві підприємства знайдено «Особові рахунки по зарплаті працівникам за 1998 рік неспискового складу», де є Особовий рахунок гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за 1998 рік.
Відповідно до довідки форми ОК-5 вбачається, що страхувальник ВАТ «Київмедпрепарат» сплатив страхові внески за період лютий, квітень, червень, серпень, листопад 1998 року щодо застрахованої особи ОСОБА_1 
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, розглянувши за принципом екстериторіальності заяву позивачки про перерахунок пенсії та додані до неї документи, прийняло рішення від 23.07.2025 № 232730012428 про відмову в проведенні перерахунку пенсії. Підставою такої відмови відповідач - 2 у рішенні вказав, що до заяви про перерахунок пенсії позивачка не додала довідки про заробітну плату за 1998 рік, яка б мала бути видана згідно додатку 5 Порядку від 25.11.2005 № 22-1.
Аналогічні підстави відмови у перерахунку пенсії викладені у листі ГУ ПФУ в Черкаській області від 28.07.2025 № 2300-0204-8/58980, яким повідомлено ОСОБА_1 про прийняте рішення про відмову у перерахунку пенсії.
Не погодившись із прийнятим рішенням, адвокат Юдін В.С. звернувся до суду із цим позовом в інтересах свого довірителя ОСОБА_1 . 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 40 зазначеного Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
За змістом підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).
Пунктом 2.10 Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Матеріали справи свідчать, що на підтвердження своєї роботи за сумісництвом у акціонерному товаристві «Київмедпрепарат" у період лютий, квітень, червень, серпень та листопад 1998 року ОСОБА_1 до територіального органу Пенсійного фонду України надала лист цього товариства від 04.03.2025 №03/711, в якому зазначено, що даних про перебування у трудових відносинах ОСОБА_1 з AT «Київмедпрепарат» за 1998 р. не знайдено. Договори, угоди (господарські, операційні, трудові) було знищено 19.08.2004 на підставі чинного законодавства, а саме: «Переліку типових документів, що створюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, із зазначенням термінів зберігання документів», затвердженого наказом Головархіву України від 20.07.1998 №41, відібрані до знищення як такі, що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення. В архіві підприємства знайдено «Особові рахунки по зарплаті працівникам за 1998 рік неспискового складу», де є Особовий рахунок гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за 1998 рік.
При цьому, до зазначеного листа від 04.03.2025 №03/711 було додано витяг з «Особові рахунки по зарплаті працівникам за 1998 неспискового складу»; копію акта № 01 від 19.08.2004 «Про виділення до знищення справ (документів), що не підлягають зберігання».
Також відповідно до довідки форми ОК-5 страхувальник ВАТ «Київмедпрепарат» сплатив страхові внески за період лютий, квітень, червень, серпень, листопад 1998 року щодо застрахованої особи ОСОБА_1 .
Ураховуючи зазначене, суд першої інстанції цілком вірно вважав помилковим посилання пенсійного фонду на відсутність довідки про заробітну плату, оскільки зазначені документи в сукупності та, зокрема, зміст Особового рахунку по зарплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за 1998 рік дає можливість встановити розмір її заробітної плати за спірний період.
Колегія судді погоджується із судом першої інстанції, що інформація, яка міститься у зазначених вище документах, отримана з відомостей за 1998 рік. Тобто, інформація, яка зафіксована у таких документах, випливає із змісту первинних документів. При цьому доказів щодо їх недостовірності відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, які заперечували проти адміністративного позову, не надано під час розгляду вказаної справи.
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.
При цьому, судом першої інстанції правильно враховано, що позивачка перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та фактично зареєстрована у Черкаській області, що підтверджується матеріалами справи.
Однак оскільки безпосереднє порушення прав допустило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправним рішенням, саме для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у статті 2 КАС України, щодо ефективного способу повного захисту порушеного права, слід зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, якому для вирішення надійшла заява позивача у порядку, межах, спосіб і строки, визначені законом, прийняти відповідне рішення, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, як того просить позивачка у позовній заяві.
Крім того, предметом спору у цій справі є відмова у перерахунку пенсії позивачки з урахуванням листа (довідки) № 03/711 від 04.03.2025.
Проте у прохальній частині позовної заяви представник ОСОБА_1 заявляв вимогу про зобов`язання відповідача - 1 врахувати ОСОБА_1 до її страхового (трудового) стажу період роботи за сумісництвом за лютий, квітень, червень, серпень та листопад 1998 згідно первинних відомостей по довідці № 03/711 від 04.03.2025.
Проте у спірному рішенні відповідач не відмовляв позивачці у зарахуванні до страхового стажу періоду її роботи за сумісництвом, а лише відмовив у перерахунку її пенсії з урахуванням заробітної плати за такий період.
Тож суд першої інстанції правильно вказав, що сумісництвом є виконання працівником, окрім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації.
Указаний період враховано пенсійним органом у повному обсязі, проте за час основної, тобто в одинарному розмірі, а саме період з 02.02.1998 по 16.03.2000, що підтверджується довідкою форми РС-право.
При цьому, законодавчими нормами не передбачено зарахування до страхового стажу періоду роботи за основним місцем та за сумісництвом, одночасно.
З огляду на те, що представник позивача піднімаючи в позові питання про зарахування заробітної плати за спірний період для перерахунку пенсії позивача, суд першої інстанції правильно частково задовольнив позов ОСОБА_1 , вважаючи, що для належного захисту порушеного права позивачки слід забов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату її пенсії з урахуванням заробітної плати за спірний період.
Підсумовуючи вищевикладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.Г. Попова

Судді: О.В. Говорун 

Є.І. Мєзєнцев