Справа № 465/893/26 Головуючий у 1 інстанції: Баран О.І. 
Провадження № 22-ц/811/1287/26 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 вересня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
головуючої: Н.П. Крайник 
суддів: Я.А.Левика, М.М. Шандри
секретар: Л.М.Чиж 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 03 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів у зв`язку з усиновленням, -  
ВСТАНОВИВ:
3 лютого 2026 року адвокат Мороз Інна Іванівна в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою, у якій просила припинити виконання судового рішення від 06.07.2021 у справі №465/2434/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в сумі 2500,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту набрання законної сили рішенням суду від 08.12.2025 у справі № 465/7390/25 про усиновлення.
В обґрунтування позовної заяви посилалася на те, що за час перебування позивача у шлюбі з ОСОБА_1 (26.08.2016 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06.07.2021 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 2500,00 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.04.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 08.12.2025 у справі №465/7390/25 за добровільною згодою позивача, усиновлювачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з внесенням відповідних змін до актового запису про народження дитини. Тому, з моменту усиновлення правові підстави для стягнення аліментів відсутні.
Оскаржуваним рішенням позов про припинення стягнення аліментів у зв`язку з усиновленням задоволено.
Звільнено ОСОБА_2 від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються на підставі виконавчого листа, виданого Франківським районним судом м. Львова, згідно з рішенням від 06.07.2021 у справі №465/2434/21 з моменту набрання рішенням про усиновлення законної сили, тобто з 09.01.2026.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, що становить 50% судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви.
Повернуто з державного бюджету ОСОБА_2 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, що становить 50% судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви сплаченого судового збору, відповідно до квитанції АТ «Укрпошта» №1562437831.
Рішення суду в частині розподілу судових витрат оскаржила ОСОБА_1 .
Вважає рішення в частині розподілу судових витрат незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права.
Зазначала, що суд безпідставно поклав обов`язок зі сплати судового збору в користь позивача на малолітню дитину, яка не була відповідачем у справі, а також не врахував, що прізвище і по батькові дитини змінено. Крім того, вважає, що судовий збір не може бути стягнутий з неї, оскільки даний спір не виник внаслідок її неправомірних дій, а зумовлений об`єктивним юридичним фактором-усиновленням дитини. Більше того, вона скористалась своїм процесуальним правом на подання заяви про визнання позову. Просить скасувати рішення суду в частині стягнення на користь позивача 50% відсотків судового збору та ухвалити нове рішення, яким звільнити відповідача від сплати судового збору в користь позивача, оскільки спір виник не з її вини. Стягнути в її користь сплачений нею судовий збір за подання апеляційної скарги з позивача або з Державного бюджету України.
11 травня 2026 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 надіслала заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача. Зазначила, що проти задоволення апеляційної скарги заперечують, вважають, що оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
15 червня 2026 року ОСОБА_1 надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності. В заяві зазначила, що апеляційну скаргу підтримує, просить її задовольнити. 
Відповідно до ч.4 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.367 ЦПК України).
З врахуванням того, що рішення суду оскаржується лише в частині розподілу судових витрат, суд переглядає його в межах доводів апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів. 
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Згідно з ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або
2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або
4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
При визначенні майнового стану особи для цілей цієї статті суд може враховувати інформацію про розмір доходів за попередній календарний рік, перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, наявність у власності нерухомого, рухомого майна та/або іншого цінного майна, а також інші обставини, які мають значення для оцінки майнового стану особи.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті, а саме 17 лютого 2026 року подала заяву в якій визнала позов (а.с.33). 
Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд врахував зазначену заяву та повернув позивачу 50% сплаченого судового збору з Державного бюджету України, однак помилково стягнув інших 50 % судового збору з неповнолітньої дитини, неправильно зазначивши її прізвище та по батькові, оскільки такий підлягав стягненню в користь позивача з відповідачки ОСОБА_1 , відтак рішення суду в цій частині підлягає зміні.
Доводи апеляційної скарги про звільнення відповідачки від сплати судового збору, оскільки спір виник не з її вини, а також з підстав того, що таке покладення як на матір дитини суперечить принципу справедливості є безпідставними, оскільки Законом України «Про судовий збір» передбачені конкретні підстави за яких суд може звільнити особу від сплати судового збору, однак таких відповідач не зазначила та доказів, які підтверджують неможливість відшкодування нею судового збору позивачу не надала. 
Саме лише посилання на те, що вона є матір`ю неповнолітньої дитини та, що спір виник не з її вини не є підставою для звільнення від сплати судового збору.
Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
у х в а л и в: 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Франківського районного суду міста Львова від 03 квітня 2026 року в частині стягнення судового збору в розмірі 665,60 грн з ОСОБА_3 змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 50 % сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 665,60 грн. 
В решті рішення суду залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
Повний текст постанови складений 11 вересня 2026 року.

Головуючий:   Н.П. Крайник 

Судді:    Я.А.Левик
М.М. Шандра