Дата документу 17.07.2026 
Справа № 334/4793/26
Провадження № 3/334/1293/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року Дніпровський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Козлової Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Александрової А.С., правопорушника ОСОБА_1 
розглянувши матеріали, які надійшли від заступника командира військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу – начальника відділу психологічної підтримки персоналу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення офіцера НОМЕР_2 , який є військовослужбовцем НОМЕР_1 , офіцер відділу напрямків управління поточних операцій, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ознаками частини 2 ст.172-15 КУпАП 

встановив:
До Дніпровського районного суду м.Запоріжжя надійшли матеріали від заступника командира військової частини НОМЕР_1 з психологічної підтримки персоналу – начальника відділу психологічної підтримки персоналу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Згідно протоколу про порушення митних правил № 004 від 08.05.2026 року, 07 травня 2026 року, черговий офіцер відділу напрямків управління поточних операцій ОКП військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 , проводячи узагальнення отриманої в 15 год.20 хв. від військової частини НОМЕР_3 інформації про знищення СП “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” в бойових порядках смуги оборони військової частини НОМЕР_3 , лише о 19 год. 15 хв. доповів командуванню військової частини НОМЕР_1 про вказаний факт. Вказані дії призвели до невірного відображення поточної обстановки та не володіння реальним станом справ командуванням військової частини НОМЕР_1 . При цьому, з доповідями (рапортами, клопотаннями тощо) про обставин, які перешкоджають виконанню задачі з узагальнення отриманої інформації та її належного відображення, черговий офіцер відділу напрямків управління поточних операцій ОКП військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_2 ні до головного спеціаліста відділу напрямків управління поточних операцій полковника ОСОБА_3 , ні до начальника відділу напрямків управління поточних операцій полковника ОСОБА_4 , ні до командування військової частини НОМЕР_1 у період з 15.20 год. 07.05.2026 року по 19.15 год. не звертався.
Вказаними діями офіцер відділу напрямків управління поточних операцій військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 порушив вимоги ст. ст. 11, 16, 17, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вчинив недбале ставлення, як військова службова особа, до військової служби (вчинене в умовах особливого періоду), яке проявилось у самоусуненні від виконання визначених обов`язків чергового офіцера відділу напрямків управління поточних операцій військової частини НОМЕР_1 , внаслідок чого було піддано небезпеці отримання актуальної інформації щодо відображення поточної обстановки в бойових порядках смуги оборони військової частини НОМЕР_3 , що в подальшому негативно відобразилося на бойовій готовності військової частини НОМЕР_1 до виконання визначених бойових завдань.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він відразу доповів в межах своїх повноважень всю інформацію, отриману ним 07.05.2026 року. При цьому, доказів доповіді він не може надати суду через зміну міста дислокації.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ч.1 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби тягне за собою накладення штрафу від ста до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до десяти діб.
Частина 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду, у вигляді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Під час розгляду справи суддею було встановлено, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, повністю підтверджується долученими до матеріалів справи доказами: копією посвідчення офіцера, копією рапорту полковника ОСОБА_5 , поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, копією витягу з наказу командира військової щодо призначення ОСОБА_1 на посаду офіцер відділу напрямків управління поточних операцій, які повністю узгоджуються з обставинами, вказаними у протоколі №004 про вчинення адміністративного правопорушення від 08.05.2026.
Доказів на спростування обставин викладених у протоколі суду не надано.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП кваліфіковані правильно, його вина у вчиненні даного правопорушення доведена.
Обставиною, що пом`якшує або обтяжує адміністративну відповідальність судом не встановлено.
Підстави для закриття справи, передбачені ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, відсутні.
Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Тому з урахуванням всіх цих обставин у сукупності, суддя приходить до висновку, що на ОСОБА_1 має бути накладене стягнення у виді штрафу. При цьому, на переконання судді, саме такий вид стягнення буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України та для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.
Крім цього, суддею враховано, що відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із ч. 8 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
У зв`язку з цим суддя приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок. 
Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя.

Суддя: Козлова Н. Ю.