УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/124/26 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С. 
Номер провадження №33/4805/1253/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Костюкович С. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Костюкович С.І., з участю секретарів судового засідання Хрус С.А., ОСОБА_1 , захисника – адвоката Петренко К.Л. (дистанційно – в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомир апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 09 липня 2026 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою Радомишльського районного суду Житомирської області від 09 липня 2026 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно постанови місцевого суду,  ОСОБА_2 15.01.2026 о 16:50 по вул. 40 років Перемоги, 19 в м. Радомишль керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, рухливість ходи та мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «Радомишльська лікарня» водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, вважаючи його незаконним, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Посилається на те, що місцевим судом було допущено спрощений підхід до розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, оскільки в оскаржуваній постанові не було встановлено фактичні обставини правопорушення, а суд послався лише на обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та обґрунтував вину лише на формально перелічених документах, тобто не виконав свої безпосередні функції щодо повного, всебічного, і об`єктивного з`ясування обставин справи, що є неприпустимим, а відтак ухвалене рішення не відповідає вимогам правової визначеності та вмотивованості судового рішення.
Доводить, що судом першої інстанції при розгляді даної справи не здійснено адекватної, належної та обґрунтованої оцінки наявних в матеріалах справи доказів, та вважає, що оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, хоча був завчасно повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №R068164438493 та телефонограмою від 02.09.2026.
Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Частиною 2 ст.268 КУпАП не визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, є обов`язковою.
З урахуванням наведеного, думки захисника, яка не заперечувала щодо проведення апеляційного розгляду за відсутності ОСОБА_2 , та врахувавши належне повідомлення про дату та час апеляційного розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду від ОСОБА_2 , апеляційним судом здійснено апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_2 . 
В апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Разом з тим, дослідивши матеріали справи, а саме апеляційну скаргу, яка підписана 20.07.2026 р. та поштовий конверт (а.с.131), апеляційний суд вважає, що строк оскарження постанови суду першої інстанції ОСОБА_2 не пропущено, а тому вищезазначене клопотання залишається без розгляду.
Так, постанова суду першої інстанції винесена 09.07.2026 р. 
Десятий день строку на її оскарження, з урахуванням встановлених правил початку його перебігу, припав на 19.07.2026 (неробочий день - неділя), а тому строк апеляційного оскарження продовжився на перший робочий день (20.07.2026)
ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу шляхом надсилання її поштою відповідним рекомендованим поштовим відправленням (№6100150684451) 20.07.2026, а отже у встановлений законом строк. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказах, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції.
Так, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 (далі – Інструкція), а також Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 (далі – Порядок направлення).
Постановою місцевого суду було притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у виді відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується сукупністю досліджених та оцінених судом першої інстанції доказів.
Зокрема, відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567510 від 15.01.2026р.  ОСОБА_2 15.01.2026 о 16:50 по вул. 40 років Перемоги, 19 в м. Радомишль керував транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, рухливість ходи та мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «Радомишльська лікарня» водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП(а.с.91,92).
Відповідно до наявного у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15.01.2026, ОСОБА_2 направлено на огляд до «КНП» Радомишльська лікарня», огляд не проводився (а.с.93). 
Згідно наявних в матеріалах справи розписок, ОСОБА_2 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а також ч.1 ст.266 КУпАП, що підтверджується підписом ОСОБА_2 (а.с.94,95).
Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6516400 від 15.01.2026 на ОСОБА_2 накладено штраф за чинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП. Вказана постанова є чинною (а.с.96).
За змістом пункту 10 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №567510 від 15.01.2026р. працівниками поліції здійснювався відеозапис за допомогою відеореєстратора автомобіля логотипу 1333, та на відеозапис портативної нагрудної камери № 858768.
Із переглянутого судом відеозапису, наявного у матеріалах справи на DVD-диску (а.с.99) встановлено, що працівниками поліції під час спілкування з водієм ОСОБА_2 , виявлено в нього ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, рухливість ходи та мови, у зв`язку з чим поліцейськими двічі було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі охорони здоров`я, на що останній заперечив щодо наявності таких ознак та вживання наркотичних речовин та відповів «та нє, я їду додому, я нікуди не поїду». 
При цьому працівники поліції роз`яснили ОСОБА_2 , що у разі відмови від проходження огляду в медичному закладі на нього буде складено адміністративний протокол за ст.130 КУпАП (інтервал відеозапису із файлу ОСОБА_2 із 0:00:12 по 0:05:16). 
Враховуючи, що  ОСОБА_2  двічі чітко і ствердно відповів, що відмовляється пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі охорони здоров`я, що зафіксовано переглянутим судом відеозаписом і об`єктивно встановлено судом із цього доказу в сукупності із рештою наявних у матеріалах справи письмових доказів, то ці його дії обґрунтовано визнані судом першої інстанції такими, що утворюють склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП у виді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд вважає, що такі дії ОСОБА_2 , зафіксовані, поміж іншого, вищезазначеним інтервалом відеозапису, утворили склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівники поліції правомірно склали протокол у зв`язку із виявленням цього правопорушення, а суд першої інстанції, перевіривши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Наведені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність була достатньою для прийняття судом першої інстанції рішення про винуватість ОСОБА_2 в інкримінованому йому правопорушенні.
Таким чином, оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому правопорушення, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
Що стосується аргументів захисника, зазначених під час апеляційного розгляду, про відсутність доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом за зазначених у постанові суду першої інстанції обставин, то апеляційний суд не погоджується з такими аргументами з наступних підстав.
Наявним у матеріалах справи відеозаписом під назвою «VID-20260119-WA0025 (1)», а саме його інтервалом із 0:02:05 по 0:02:59 зафіксовано рух транспортного засобу VOLKSWAGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 , подання працівниками поліції сигналу про зупинку, сама зупинка цього автомобіля та те, як підходять працівники поліції до водія вказаного автомобіля.
Далі, відеозаписом із файлу « ОСОБА_2 » зафіксовано розмову із цим водієм зупиненого автомобіля, яким виявився ОСОБА_2 , та відповідно до цього відеозапису вказаний факт не оспорювався.
Також, в матеріалах провадження (а.с.96) наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6516400, якою на ОСОБА_2 накладено штраф в розмірі 1190 грн., відовідно до якої ОСОБА_2 керував транспортним засобом 15.01.2026 о 16:50 у м.Радомишль по вулиці Перемоги, 19 із номерними знаком, який закритий іншими предметами чи забружнений.
Відповідно до змісту цієї постанови, ОСОБА_2 отримав її копію, про що поставив свій підпис, а також розписася про роз`яснення йому його прав.
Зазначені дата та час його керування транспортним засобом, згідної цієї постанови серії ЕНА № 6516400, співпадають із даними про керування транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння, які зазначені у складеному протоколі за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2-3), та як те і встановив суд першої інстанції у своїй постанові.
Доказів про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №6516400 суду не надано.
З цих підстав апеляційний суд відхиляє аргументи захисника про відсутність доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом.
Решта аргументів захисника є неспроможними і не впливають на законність та обгрунтованість прийнятого судом рішення.
Враховуючи викладене, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду в постанові і були б підставами для її скасування та постановлення по справі нової постанови про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Не виявлено і істотних порушень норм КУпАП, які спричини б неправильне вирішення справи та могли б стати підставою для скасування постанови, як про це зазначає в апеляційній скарзі апелянт.
Викладені в постанові місцевого суду висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 09 липня 2026 року, щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя С.І. Костюкович