Справа № 569/15317/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2026 року      м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючої судді Балацької О.Р.,
з участю секретаря судового засідання Кулікович Д.П.,
учасників справи:
представника відповідача адвоката Щербяк Ю.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації,
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий зміст позовних вимог та заперечень відповідача.
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення завданих збитків у порядку суброгації.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 06 травня 2021 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ165803, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням та користуванням автомобілем марки «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 15 січня 2022 року з вини відповідача, який керував автомобілем «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої зазнав пошкоджень застрахований автомобіль. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2022 року у справі № 569/1195/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На підставі заяви страхувальника та наданих документів позивач здійснив страхову виплату у розмірі 19 414 грн. 83 коп. Водночас ПрАТ «УПСК» страховик цивільно-правової відповідальності відповідача у межах свого зобов`язання сплатило позивачу 11 903,31 грн. страхового відшкодування. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням становить 7 511 грн. 52 коп., яку, відповідно до ст. 1194 ЦК України, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу.
Представник відповідача адвокат Щербяк Ю.В. заперечуючи позовні вимоги зазначає, що відповідач позов не визнає, вважає заявлені вимоги недоведеними та необґрунтованими. Вказує, що хоча факт дорожньо-транспортної пригоди та вина відповідача у її вчиненні не заперечуються, позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір шкоди, яка безпосередньо спричинена саме вказаною ДТП. Звертає увагу на невідповідність відомостей про характер та обсяг пошкоджень автомобіля «Lexus», зазначених у протоколі технічного огляду та рахунку на проведення ремонтних робіт, даним схеми місця ДТП, відповідно до якої пошкодження транспортного засобу були обмежені лакофарбовим покриттям заднього бампера з лівого боку. При цьому до вартості відновлювального ремонту включено роботи, деталі та матеріали, що стосуються інших частин автомобіля, зокрема дверей, крил та молдингів, причинний зв`язок пошкодження яких із зазначеною ДТП належними доказами не підтверджено. Крім того, відповідач посилається на необґрунтованість окремих витрат, включених до рахунку, та вважає, що фактичні витрати на усунення пошкоджень, які могли бути спричинені ДТП, є істотно меншими від заявленого позивачем розміру. Також зазначає, що позивач уже отримав від страховика цивільно-правової відповідальності відповідача страхове відшкодування у розмірі 11 903,31 грн, яке, на думку відповідача, перевищує реальний розмір шкоди, завданої внаслідок ДТП, а тому підстави для додаткового стягнення з нього 7 511,52 грн відсутні. Відтак представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено належними доказами ані заявленого розміру шкоди, ані причинного зв`язку між окремими складовими витрат на ремонт та дорожньо-транспортною пригодою.
ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 24 липня 2025 року справа передана для розгляду судді Балацькій О.Р.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 серпня 2025 року зазначена позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с. 42-43)
Заочним рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 листопада 2025 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_1 суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7 511 гривень 52 копійок; судові витрати у розмірі 2 422 гривні 40 копійок. (а.с. 53-57)
07 квітня 2026 року представник відповідача звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в якій просить поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд судового рішення, скасувати заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05.11.2025. (а.с. 60-79)
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2026 року заяву про перегляд заочного рішення призначено до судового розгляду. (а.с. 81-82)
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 травня 2026 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Щербяк Ю.В. про перегляд заочного рішення задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; заочне рішення від 05 листопада 2025 року скасовно та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. (а.с. 91-92)
Інших заяв та клопотань до суду від учасників справи не надходило.
З`ясувавши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, докази.
Суд встановив, що 06 травня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № АМ165803. (а.с. 14) Предметом зазначеного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до умов договору страховик зобов`язався у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату на користь страхувальника або іншої визначеної особи.
15 січня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок зіткнення обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2022 року у справі № 569/1195/22 ОСОБА_1 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до скоєння ДТП, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с. 20)
Після настання страхового випадку страхувальник звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про виплату страхового відшкодування та надав усі необхідні документи, передбачені договором страхування. На підставі цих документів позивачем були складені страхові акти, відповідно до яких ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 19 414 грн. 83 коп. (а.с. 22-27)
Цивільно-правова відповідальність відповідача власника транспортного засобу «Toyota» на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». В межах своєї відповідальності за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «УПСК» відшкодувало ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» частину виплаченого страхового відшкодування у розмірі 11 903 грн. 31 коп.
Відповідно до страхового акта № 15290/1 від 26 січня 2022 року та інших документів, складених за результатами врегулювання страхового випадку, розмір збитків, пов`язаних із пошкодженням застрахованого транспортного засобу «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначено у сумі 19 414 грн. 83 коп. (а.с. 26) Вказана сума була виплачена позивачем страхувальнику в межах укладеного договору добровільного страхування. (а.с. 27)
З наданої до матеріалів справи схеми місця дорожньо-транспортної пригоди до протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується, що серед зовнішніх пошкоджень автомобіля «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазначено пошкодження лакофарбового покриття заднього бампера з лівого боку. Відомості про інші пошкодження транспортного засобу в зазначеній схемі не відображені. (а.с. 21)
Разом з тим з матеріалів справи також вбачається, що 18 січня 2022 року після дорожньо-транспортної пригоди проведено технічний огляд автомобіля «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , про що складено відповідний протокол технічного огляду колісного транспортного засобу. Згідно з вказаним протоколом зафіксовано такі пошкодження транспортного засобу: задній бампер (пошкоджено фарбове покриття), структурована накладка заднього лівого крила (подряпини), структурована накладка задніх лівих дверей (подряпини), задні ліві двері (пошкоджено фарбове покриття). (а.с 22-24)
Для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу сформовано рахунок № АР-0000032 від 21 січня 2022 року, відповідно до якого загальна вартість ремонтних робіт, запасних частин та матеріалів становила суму, враховану позивачем при визначенні розміру страхового відшкодування (19 414 грн. 83 коп.). (а.с. 25)
Відповідно до рахунку № АР-0000032 від 21 січня 2022 року до вартості відновлювального ремонту включено, зокрема, роботи зі зняття та встановлення задніх ліхтарів, накладок задніх крил, задніх підкрилків, розбирання та складання лівих передніх дверей, фарбування лівих задніх дверей, а також вартість молдингу задніх лівих дверей та молдингу заднього лівого крила. Крім того, рахунок містить позиції «фарба комплект» та «накладка заднього бампера». Зазначені складові були враховані позивачем при визначенні загального розміру витрат на відновлення транспортного засобу. (а.с. 25)
Судом також встановлено, що розмір виплати, здійсненої ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», становить 11 903 грн. 31 коп. Вказана сума була сплачена в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності відповідача.
Позивач, посилаючись на те, що загальна сума здійсненої ним страхової виплати становить 19 414 грн. 83 коп., а отримане від страховика цивільно-правової відповідальності відповідача відшкодування - 11 903 грн. 31 коп., визначив до стягнення з відповідача різницю у розмірі 7 511 грн. 52 коп.
В обґрунтування заявленого розміру шкоди позивач посилається на договір добровільного страхування, заяву про настання страхового випадку, документи щодо огляду пошкодженого транспортного засобу, рахунок на проведення ремонтних робіт, страховий акт та документи, що підтверджують здійснення страхової виплати, а також документи щодо виплати ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» суми страхового відшкодування.
Відповідач, у свою чергу, не заперечуючи факту дорожньо-транспортної пригоди та своєї вини у її спричиненні, оспорює саме обсяг та розмір шкоди, яка перебуває у причинному зв`язку з ДТП. На думку відповідача, зазначені у рахунку на ремонт роботи, запасні частини та матеріали не відповідають характеру пошкоджень, зафіксованих безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, а відтак не можуть бути безумовно покладені в основу визначення розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню.
У судовому засіданні представник відповідача адвокат Щербяк Ю.В. заявлені вимоги не визнала та просила у їх задоволенні відмовити в повному обсязі. Зазначила, що відповідачу не було відомо про розгляд справи, а після ознайомлення з її матеріалами встановлено, що до розміру заявлених позивачем збитків включено витрати на відновлення пошкоджень, які, на думку сторони відповідача, не пов`язані з дорожньо-транспортною пригодою від 15 січня 2022 року. Представник звернула увагу суду на схему місця ДТП, у якій зафіксовано конкретні пошкодження автомобіля «Lexus», та зазначила, що пошкодження, відображені у схемі, були відшкодовані страховою компанією. Водночас, за її твердженням, при визначенні суми страхового відшкодування позивачем враховано додаткові роботи, деталі та матеріали, які не стосуються пошкоджень, отриманих унаслідок цієї ДТП. Представник відповідача просила суд при оцінці доказів звернути особливу увагу на відповідність заявлених до стягнення витрат фактичним пошкодженням транспортного засобу, зафіксованим у схемі дорожньо-транспортної пригоди, та з огляду на недоведеність заявленого розміру шкоди відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
З огляду на зазначене, предметом спору між сторонами є наявність правових та фактичних підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів у сумі 7 511 грн. 52 коп. у порядку суброгації, зокрема питання щодо фактичного розміру шкоди, завданої пошкодженням застрахованого транспортного засобу внаслідок ДТП від 15 січня 2022 року, та наявності причинно-наслідкового зв`язку між зазначеною дорожньо-транспортною пригодою і всіма витратами, врахованими позивачем при визначенні суми страхового відшкодування.
ІV. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.
Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
У відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно зі статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Однак, спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або Моторно-транспортне страхову бюро України не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 ЦК України.
У постанові від 04 липня 2018 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц зроблено правовий висновок про те, що відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд критично оцінює доводи представника відповідача щодо невідповідності окремих ремонтних робіт пошкодженням, зафіксованим у схемі ДТП, а також завищення цін та розміру відшкодування, оскільки такі твердження не підтверджені належними доказами. Позаяк схема ДТП фіксує видимі пошкодження транспортного засобу, однак не визначає повного обсягу робіт, необхідних для його відновлення. Крім того, у протоколі технічного огляду колісного транспортного засобу зафіксовано й інші пошкодження транспортного засобу: задній бампер (пошкоджено фарбове покриття), структурована накладка заднього лівого крила (подряпини), структурована накладка задніх лівих дверей (подряпини), задні ліві двері (пошкоджено фарбове покриття). Позивач надав докази, які підтверджують розмір відповідного страхового відшкодування, тоді як відповідач не надав іших доказів, які б підтверджували, що включені до розрахунку витрати не стосуються пошкоджень, які виникли під час ДТП або виникли з інших причин, як і не підтверджено заявлений ним розмір фактичної шкоди. Відтак наведені заперечення не спростовують документально підтверджених обставин щодо здійснення позивачем страхової виплати та розміру понесених ним витрат.
Отже, з урахуванням встановлених обставин справи, наданих доказів та наведених норм матеріального права, суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт виплати страхового відшкодування, розмір понесених витрат та перехід до нього права вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Відповідач не спростував обставин справи належними та допустимими доказами, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Відповідачем при подачі заяви сплачено судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. 
Враховуючи результат розгляду справи, підстав для покладення зазначених витрат на позивача не вбачається, а тому понесені відповідачем витрати зі сплати судового збору відшкодуванню за рахунок позивача не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 10, 76, 95, 133, 141, 258, 263-265 ЦПК України, статтями 22, 1166 ЦК України, статтями 1166, 1187, 1172, 1191, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд
УХВАЛИВ:
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку суброгації задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 7 511 (сім тисяч п`ятсот одинадцять) гривень 52 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судові витрати у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», місцезнаходження вул. Січових Стрільців, буд. 40, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 20782312.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено та підписано 14 вересня 2026 року.

Суддя   Ольга БАЛАЦЬКА