Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2026 року Справа № 520/13706/26 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садової М.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача у якому просить: 
- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Харківської області (надалі – відповідач-1) та Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі – відповідач-2) щодо відмови в перерахунку пенсії позивачеві ОСОБА_1 за вислугу років та нечинним рішення № 963220119006 від 21.04.2026 ГУ ПФУ в Полтавській області про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років згідно з Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону № 2663-III (2663-14) від 12.07.2001) та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 у справі № 520/3574/19;
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Харківської області провести перерахунок пенсії позивачу ОСОБА_1 відповідно до довідки Харківської обласної прокуратури від 12.03.2026 № 21-55 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за аналогічною посадою, в розмірі 90 відсотків від суми вказаної заробітної плати без обмеження максимального розміру та провести виплати з урахуванням отриманих сум з 01.08.2025;
- вирішити питання розподілу судових витрат. 
В обґрунтування адміністративного позову покликається на те, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перерахувати пенсію на підставі оновленої довідки, виданої Харківською обласною прокуратурою, є протиправною, суперечить вимогам чинного законодавства та порушує його право на отримання належної пенсії. Вважає такі дії протиправними, а тому з метою поновлення порушеного права позивача просить зобов`язати відповідача вчинити відповідні дії. У відповідності до ст. 139 КАС України здійснити розподіл судових витрат. 
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що 14.04.2026 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії згідно довідки Харківської обласної прокуратури від 12.03.2026 року № 21-55 про складові заробітної плати за серпень 2025 року. Заяву від 14.04.2026 було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області та прийнято рішення про відмову у проведенні перерахунку. Статтею 81 Закону №1697 визначено, що з 01.01.2022 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Посадові оклади інших прокурорів установлюються пропорційно до посадового окладу прокурора окружної прокуратури. З набуттям чинності 13.09.2025 року Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 20.08.2025 року №4571-IX (далі Закон №4571) частину другу статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 року №4059-ІХ доповнено таким змістом: «Прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури, становить: з 1 січня 2025 року по 31 липня 2025 року — 1600 грн., з серпня 2025 року по 31 грудня 2025 року — 2102 грн.» Разом з цим , пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону №4571 установлено, що у 2025 році положення статті 7 Закону №4059 не є підставою перегляду (перерахунку) раніше призначених пенсій прокурорам та видачі органами прокуратури довідок про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій. Щодо вимоги позивача про проведення перерахунку без обмеження максимального розміру відповідач вважає її абсолютно передчасною.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив. Навидить пояснення аналогічні змісту адміністративного позову. 
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області подано відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області не приймалось рішення по суті заяви Позивача про перерахунок пенсії, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Проживання позивача на території, яку обслуговує Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не може бути підставою для зобов`язання цього органу вчиняти певні дії, оскільки визначальним фактором є визначення органу, яким саме було прийнято спірне рішення, що є предметом розгляду у цій справі та стало підставою для звернення з позовом до суду.
Позивачем подано до суду відповідь на відзив. Навидить пояснення аналогічні змісту адміністративного позову. 
01.06.2026 ухвалою судді адміністративний позов залишено без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині цієї ухвали. 
09.06.2026 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до пп. 15.3 п. 15 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами у формах, визначених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Згідно з пунктом 122 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021 (із змінами), до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
Зважаючи на те, що початок функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС наразі не забезпечено, суд з огляду на наявні у суді технічні можливості, вважає за доцільне здійснити розгляд (формувати та зберігати) цієї адміністративної справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.
Розгляд і вирішення адміністративної справи проводиться за правилами письмового провадження на підставі матеріалів справи.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке. 
ОСОБА_1 з 01.04.2010 призначено пенсію за вислугу років на підставі ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 у праві №520/3574/19, зокрема, зобов`язано Богодухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести ОСОБА_1 з 01.10.2017 року перерахунок його пенсії за вислугу років згідно статті 50-1 Закону України " Про прокуратуру" № 1789-ХІІ від 05.11.1991р. (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії), на підставі додатково поданих документів наданих прокуратурою Харківської області за супровідним листом № 19-698 вих - 18 від 16.02.2018 року про заробітну плату за аналогічною посадою (керівник місцевої прокуратури), яка складає 41344,00 грн., в розмірі 90 % від суми вказаної заробітної плати без обмеження максимального розміру та провести виплати з урахуванням отриманих сум.
У зв`язку зі зміною (підвищенням) заробітної плати працівникам прокуратури Харківською обласною прокуратурою видано позивачу довідку від 12.03.2026 № 21-55 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, за нормами, чинними на 01.08.2025, за відповідною (прирівняною) посадою прокурора відділу, у якій зазначено посадовий оклад у розмірі 78825,00 грн та загальний розмір заробітної плати 128747,50 грн.
14.04.2026 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області із заявою №621 про перерахунок пенсії, долучивши вказану довідку. 
За принципом екстериторіальності заяву позивача опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області, яке рішенням від 21.04.2026 №963220119006 відмовило у проведенні перерахунку пенсії з посиланням на Закон України «Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік"
Позивача вважає такі дії відповідача протиправними щодо не проведення перерахунку пенсії на підставі довідки, а тому звернувся до суду із даним позовом за захистом свого порушеного права.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до першої, другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих станом на час призначення позивачу пенсії було визначено статтею 50-1 Закону України від 05.11.1991 року №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1789-ХІІ).
Стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ передбачала, що:
- прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Така пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку (ч. 1 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ);
- обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком (ч. 12 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ);
- призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 17 ст. 50-1 Закону № 1789-ХІІ).
До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), внаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ з 01.10.2011 стала частиною вісімнадцятою. Тобто, відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14.10.2014 ухвалено новий Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (далі - Закон №1697-VІІ).
Частина 20 ст.86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції) мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первісна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частини сімнадцятої (з 01.10.2011 - ч. 18) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності неодноразово змінювався. Переважна більшість статей (у т.ч. стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15.07.2015. Водночас з 15.07.2015 втратив чинність Закон №1789-XII (крім п.8 ч.1 ст.15, ч.4 ст.16, абз.1 ч.2 ст.46-2, ст.47, ч.1 ст.49, ч.5 ст.50, ч.ч.4, 6, 11 ст.50-1, ч.3 ст.51-2, ст.53 щодо класних чинів).
01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, серед іншого, внесено такі зміни:
- частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (діяла до 15.07.2015) викладено в такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України»;
- частину двадцяту статті 86 Закону №1697-VІІ (набрала чинності 15.07.2015) викладено у такій редакції: « 20. Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Отже, починаючи з 01.01.2015 в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру», а законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.
Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
У грудні 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) ухвалив рішення від 13.12.2019 №7-р(II)/2019, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційний Суд України встановив такий порядок виконання рішення №7-р(II)/2019:
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Зазначене рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів Пенсійного фонду України із заявами про перерахунок пенсії.
Реалізація права позивача на перерахунок пенсії забезпечена саме рішенням Конституційного Суду від 13.12.2019 що випливає зі змісту довідки.
Крім того, слід звернути увагу, що Постанова № 657 є чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати прокурорським працівникам».
Таким чином, позивач у зв`язку з прийняттям рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ)2019 має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.
При цьому, суд звертає увагу на те, що право на перерахунок пенсії виникло у позивача з моменту набрання чинності Постановою № 657, а саме з 06.09.2017, однак можливість реалізації цього права виникла лише з 13.12.2019 (з моменту прийняття рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019).
Ця справа є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 у справі № 560/2120/20, за результатами зразкової справи, що відповідно до частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для врахування судом відповідних правових висновки Верховного Суду, викладених у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
При цьому, суд звертає увагу, що первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII до 13.12.2019 (дата ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом №76-VIII цю первинну редакцію з 01.01.2015 змінено на речення «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», тобто ці зміни були внесені в текст статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15.07.2015).
Отже, частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 набрала чинності 13.12.2019 та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати. Тому, після тривалої перерви (01.01.2015 - 13.12.2019) в Україні з`явилася/набрала чинності норма Закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру».
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури з 13.12.2019 є підвищення заробітної плати відповідної категорії працівників.
26.03.2020 Конституційний суд України ухвалив Рішення №6-р/2020 у справі №1-223/2018(2840/18) щодо відповідності Конституції окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України».
Конституційний Суд України у вказаному рішенні зазначив, що відповідно до підпункту 5 пункту 63 розділу І Закону України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 № 79-VIII розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу доповнено, зокрема, пунктом 26, яким встановлене відмінне від спеціального нормативного регулювання заробітної плати прокурора, закріпленого частиною першою статті 81 Закону, за якою заробітна плата прокурора регулюється Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Наділивши Кабінет Міністрів України повноваженнями встановлювати порядок та розміри заробітної плати прокурора, законодавець запровадив відмінне від передбаченого положеннями статті 81 Закону нормативне регулювання заробітної плати прокурора.
Таким чином, Конституційний Суд України вважає, що окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу, згідно з яким норми і положення статті 81 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону, а отже, є таким, що суперечить принципу верховенства права, передбаченого частиною першою статті 8 Конституції України.
Отже, рішенням від 26.03.2020 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
З огляду на наведені положення законодавства, реалізація позивачем наявного у його права на перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугою років має бути здійснена відповідачем за дотриманням таких вимог, як звернення до управління пенсійного фонду з відповідною заявою встановленого зразка та подання документів, які підтверджують розмір заробітної плати за відповідною посадою.
Суд звертає увагу, що позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок пенсії від 14.04.2026, до якої долучено довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій заробітну плату, видану Харківською обласною прокуратурою, тобто після прийняття рішення Конституційним Судом України.
В матеріалах справи міститься копія довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій №21-55 від 12.03.2026, яка видана Харківською обласною прокуратурою про те, що відповідно до рішень Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)2019 та від 26.03.2020 №6-р/2020 розмір заробітної плати (грошового забезпечення), за нормами чинними на 01.08.2025 за відповідною (прирівняною) посадою прокурора Богодухівського району становить 128747,50 грн.
Отже, враховуючи вищевикладене, позивач має право на перерахунок його пенсії на підставі вказаної довідки з 01.08.2025.
При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що дії суб`єкта владних повноважень - активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, в той час коли протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Відповідно до пункту 18 частини першої статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який установлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.
Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який (яке) стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС України).
За владно-регулятивною природою всі юридичні акт поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні - до правозастосовних.
Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
Засіб захисту повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі «Афанасьєв проти України». 
З огляду на викладене та з метою належного та ефективного захисту порушеного права суд дійшов переконання, що відповідач-2 при розгляді заяви про перерахунок пенсії позивача протиправно відмовив у перерахунку на підставі довідки, у зв`язку із чим рішення відповідача-2 необхідно визнати протиправним та скасувати, а відтак у цій частині позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача-1 слід відмовити. 
Щодо відсоткового значення розміру пенсії, яке підлягає застосуванню при перерахунку, суд зазначає таке.
Системний аналіз наведених норм права свідчить, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом і механізмом процедурами. Водночас питання про те, яке відсоткове значення розміру заробітку підлягає застосуванню при перерахунку пенсії - те, що діяло на момент призначення пенсії, чи визначене чинним на момент виникнення права на перерахунок законом, - вирішується з урахуванням висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, які згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковими для суду.
Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 у справі №580/5962/20 відступив від раніше висловленого підходу та сформулював правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, застосовуються виключно норми цього Закону, зокрема ч.2 ст.86, якими встановлено, що пенсія призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначала розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
При цьому Верховний Суд виходив з того, що з 15.07.2015 стаття 50-1 Закону №1789-XII у частині перерахунку пенсії втратила чинність згідно з пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VII, а відтак у разі, коли право на перерахунок пенсії виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, розмір відсоткового значення пенсії, яка перераховується, визначається за частиною другою статті 86 цього Закону.
Позивачу пенсію призначено 01.04.2010 відповідно до ст.50-1 Закону №1789-XII у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати. Разом з тим право позивача на перерахунок пенсії виникло у зв`язку з підвищенням з 01.08.2025 заробітної плати прокурорським працівникам, тобто після набрання чинності Законом №1697-VII. За таких обставин, з урахуванням наведеного правового висновку Верховного Суду, при перерахунку пенсії позивача підлягає застосуванню відсоткове значення, встановлене ч.2 ст.86 Закону №1697-VII (60 відсотків), а не відсоткове значення (90 відсотків), яке діяло на момент призначення пенсії за Законом №1789-XII.
З огляду на викладене вимога позивача про здійснення перерахунку пенсії з розрахунку 90 відсотків від суми місячної заробітної плати є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Щодо обмеження пенсії максимальним розміром суд зазначає таке.
Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 у справі №580/5962/20 відступив також від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а щодо незастосування обмеження максимальним розміром пенсії, та сформулював правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI та в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір.
Верховний Суд зазначив, що з моменту набрання чинності Законом №1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовуються нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої встановлено обмеження максимального розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії) сумою, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Наведене положення є загальним і встановлює універсальне правило щодо виплати пенсії прокурорам.
Верховний Суд також указав, що хоча виплати соціального страхування є «майном» у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням права володіння цим майном, оскільки таке обмеження запроваджене державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення, не є непропорційним та не призводить до порушення сутності пенсійних прав.
Оскільки право позивача на перерахунок пенсії виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, при перерахунку пенсії підлягає застосуванню обмеження максимальним розміром, встановлене частиною п`ятнадцятою статті 86 цього Закону. Тому вимога позивача про здійснення перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром пенсійної виплати є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, суд приходить висновку, що позивач набув право на перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням з 01.08.2025 заробітної плати відповідної категорії прокурорських працівників, а тому подана ним довідка Харківської обласної прокуратури від 12.03.2026 року № 21-55 є належною підставою для перерахунку пенсії. Перерахунок пенсії за приписами ч.20 ст.86 Закону №1697-VII підлягає проведенню з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. Оскільки виконано всі умови, з якими закон пов`язує виникнення права на перерахунок пенсії, а відповідач за наявності належної довідки про розмір заробітної плати зобов`язаний провести перерахунок і не наділений правом діяти на власний розсуд, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до вимог ч.20 ст.86 Закону №1697-VII. Визначення конкретного розміру пенсії за наслідками такого перерахунку належить до компетенції пенсійного органу.
Щодо визначення належного відповідача у справі суд зазначає, що заяву позивача про перерахунок пенсії за принципом екстериторіальності розглянуто та рішення про відмову ухвалено Головним управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області, яке і є суб`єктом владних повноважень, що вчинив оскаржувані дії. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про перерахунок пенсії позивачу. Отже, належним відповідачем у цій справі є Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області.
Як зазначено в пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
З огляду на викладене суд прийшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. 
У відповідності до ст. 139 КАС України стягнути за рахунок бюджетних асигнувала відповідача-2 на користь позивача судовий збір у сумі 1064,96 грн. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській від 21.04.2026 №963220119006 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Харківської обласної прокуратури від 12.03.2026 № 21-55 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) згідно з Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 (в редакції Закону № 2663-III (2663-14) від 12.07.2001) та рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 у справі № 520/3574/19.
Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок пенсії позивачу ОСОБА_1 відповідно до довідки Харківської обласної прокуратури від 12.03.2026 № 21-55 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з 01.08.2025, з урахуванням раніше виплачених сум.
В решті частини позовних вимог – відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1064,96 грн.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач ОСОБА_1 , місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; 
відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження – місто Полтава, вулиця Гоголя, будинок №34, код ЄДРПОУ 13967927; 
відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, місцезнаходження – місто Харків, майдан Свободи, 5, код ЄДРПОУ 14099344.
Повне судове рішення складено суддею 27.08.2026.

Суддя М. І. Садова