Справа № 354/811/26
Провадження по справі № 2/354/609/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Ваврійчук Т.Л.
за участю секретаря судового засідання Старунчак Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі-ТОВ «ФК«ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45746247 від 28.10.2025 у сумі 15111,64 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 28.10.2025 відповідач уклав електронній формі договір кредиту №45746247 із Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (надалі-ТОВ «1БАНК») на підставі якого йому надано кредит у розмірі 14000,00 грн. Кредитні кошти за вказаним договором надані у безготівкоій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу, вказаного відповідачем. 18.03.2026 між ТОВ «ІБАНК» та ТОВ «ФК«ЄАПБ» був укладений договір факторингу №18/03/26 за яким позивач набув право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №45746247 від 28.10.2025 у розмірі 15111,64 грн, з яких: 4033,12 грн- заборгованість за основною сумою боргу; 1957,20 грн-заборгованість за відсотками; 6881,32 грн-заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом; 2240,00-грн- комісія за надання кредиту. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Із урахуванням викладеного, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення наданих у кредит коштів, процентів за користування ними та комісій, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на його користь вищезазначену заборгованість за кредитним договором на загальну суму 15111,64 грн та 2662,40 грн сплаченого судового збору.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 11.06.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.
10.08.2026 представник відповідача подала через підсистему «Електронний суд» відзив на позов, в якому вказала, що відповідач не отримував від позивача копію позовної заяви з додатками, як і копію ухвали суду від 11.06.2026 про відкриття провадження у справі, оскільки з квітня 2026 року перебуває за межами України. Про існування даної справи відповідач дізнався із програми «ДІЯ» 28.07.2026 і 29.07.2026 уклав договір про надання правничої допомоги. 29.07.2026 пердставником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано заяву до суду про вступ у справу та ознайомлення з матеріалами справи. Із картки руху документу – ухвали Яремчанського міського суду від 11.06.2026 - вбачається, що її доставлено до електронного кабінету представника відповідача 30.07.2026 року та того ж дня надано доступ до електронної справи. Обставина про те, що відповідач не отримував копію позовної заяви з додатками від позивача підтверджується інформацією із сайту АТ «Укрпошта» про те, що поштове відправлення за №R0 6718 8302 497, яке відправлене з м. Бровари, Київської області, прибуло до м. Яремче 06.06.2026, а 20.06.2026 – виїхало з Відділення м. Яремче по закінченні встановленого терміну зберігання та 27.06.2026 року повернуто/вручено відправнику за довіреністю в м. Бровари. Обставини про те, що відповідач з квітня 2026 року перебуває за межами України підтверджується копією його паспорта громадянина України для виїзду за кордон та копією його візи, з якої вбачається, що її оформлено 22.04.2026 в Чеській Республіці. Тому фактично із позовною заявою та долученими документами відповідач та його представник ознайомилися 30.07.2026, а тому строк для подання відзиву не пропущено. Зазначила, що відповідач позов визнає частково – в розмірі тіла кредиту в сумі 4033,12 грн та в розмірі нарахованих відсотків в сумі 1957,20 грн, а також комісію в розмірі – 2240,00 грн, в решті позов – не визнає. Зазначила, що Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14- 10цс18), що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на наведене, Верховний Суд зробив висновок про відсутність правових підстав нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом у цій цивільній справі з огляду на те, що договором встановлений строк кредитування, а тому після його закінчення, банк мав право просити стягнення заборгованості за кредитним договором, що виникла в межах строку кредитування. А відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача 6881,32 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими за понаднормове користування кредитом, - не грунтуються на законі. Тому позивачу слід відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 6881,32 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими за понаднормове користування кредитом. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи у відсутності представника ТОВ «ФК«ЄАПБ», проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення позивач не заперечує.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа до зареєстрованого кабінету представника у підсистемі «Електронний суд». 
Відповідно до приписів ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи у судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку у випадках: 1) неявка у судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про прочини неявки, які судом визнано поважними.
У разі якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 28.10.2025 між ТОВ «1БАНК» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45746247, відповідно до п.2.1 якого за цим Договором Кредитодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми Кредиту та Комісію за надання Кредиту. 
Зазначений договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 05873.
Пунктами 2.2.1-2.2.4 договору визначено, що сума кредиту становить 14000,00 грн; строк кредитування (договору) - 30 днів; процентна ставка/день – 0,466% (фіксована); комісія за надання кредиту -16,00% від суми наданого кредиту, що у грошовому виразі складає 2240,00 грн; дата надання кредиту-28.10.2025; дата повернення кредиту-26.11.2025; денна процентна ставка-0,999%; проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною)%/день – 4,00%; пеня%/день- 4,00%; орієнтовна реальна річна процентна ставка-2611,9%; орієнтовна загальна вартість кредиту – 18197,20 грн; загальні витрати за кредитом-4197,20 грн. 
Відповідно до п.п.5.5, 5.6, 5.9, 5.11 Договір укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням ІКС, відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (Акцепт) пропозиції (Оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання Сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі. Прийняття Позичальником Оферти (Акцепт) та укладання (підписання) Договору здійснюється шляхом надсилання електронного повідомлення про Акцепт Оферти, підписаного Одноразовим ідентифікатором. Підписуючи Елекетронне повідомлення Одноразовим ідентифікатором, Позичальник засвідчує, що його Акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами Оферти. 
Згідно п.6.1 договору за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю Проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2 договору. Проценти за користування Кредитом нараховуються на суму Кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування Кредитом, за кожен день (календарну дату) користування Кредитом, починаючи з другого дня користування Кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення Заборгованості за цим Договором.
За надання Кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю Комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання Кредиту та підлягає сплаті Позичальником в останній день користування Кредитом відповідно до п.2.2 Договору. Розмір Комісії, яка нараховується за надання Кредиту, визначений п.п.2.2.4 п.2.2 Договору (п.6.2 договору). 
У пункті 7.1 договору визначено, що продовження Строку кредитування здійснюється шляхом додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації Позичальником такого права. 
Згідно п.п.10.4-10.7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання обов`язків за Договором Кредитодавець несе відповідальність згідно чинного законодавства. У разі порушення строків повернення Кредиту Позичальником, якщо сума Кредиту, що надається Позичальнику за Договором, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату кладення Договору, користування Кредитом понад встановлений Договором строк нараховуються Проценти за понадстрокове користування Кредитом (його частиною)в розмірі, визначеному п.2.2 Договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. 
Пунктом 10.5.2 договору визначено, що у разі якщо сума Кредиту, що надається Позичальнику за Договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення Договору, за користування Кредитом (його частиною) понад встанловлений Договором строк, у випадку невиконання Позичальником умов Договору, Кредитодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п.2.2 Договору з першого дня понадстрокового користування Кредитом (його частиною) за кожен день такого користування, з урахуванням обмежень, визначених Законом України «Про споживче кредитування». 
Відповідно до п.п.5.1-5.3, 11.1.1-11.1.3, 11.1.9, 11.1.10 підписанням цього договору відповідач підтвердив, що перед укладенням договору він ознайомився з Паспортом споживчого кредиту та Офертою, що містить в тому числі проект договору, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит та Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1БАНК», іншою інформацією про кредитодавця та послуги, які надаються, в тому числі на сайті кредитодавця, інформацією передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», детальним розписом орієнтовної загальної вартості Кредиту, з урахуванням процентної ставки, попереджений про те, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором Кредитодавець має право без згоди Позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за договором, залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості або звернутися до суд для примусового стягнення заборгованості. 
Також відповідач погодився, що до моменту підписання вивчив цей договір та Правила надання коштів та банківських металів у кредит, що розміщені на сайті https://clickcredit.ua/informaciya, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. 
У реквізитах позичальника у вказаному договорі наведені дані позичальника, зокрема зазначено прізвище, ім`я та по-батькові, РНОКПП, дата народження, номер та серія паспорта громадянина України та дата його видачі, номер мобільного телефону, електронна пошта та номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 .
У Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до договору №45746247 від 28.10.2025, яка підписана позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 05873, вказана дата видачі кредиту-28.10.2025, дата платежу-26.11.2025 року, кількість днів у розрахункому періоді-30 днів, сума кредиту-14000,00 грн, сума платежу за розрахунковий період-18197,20 грн, проценти за користування кредитом-1957,20 грн, комісія за надання кредиту-2240,00 грн, реальна річна процентна ставка 2611,90%, загальна вартість кредиту-18197,20 грн. 
До матеріалів справи також долучено Заявку-опитувальник Клієнта на отримання фінансового кредиту, інформаційне повідомлення, підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 05873, а також Паспорт споживчого кредиту до договору, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 43272, у якому зазначено тип кредиту-кредит; сума/ліміт кредиту-14000,00 грн; строк кредитування- 30 днів; спосіб та строк надання кредиту- безготівковим шляхом (кредитні коштим надаються шляхом переказу на банківську картку споживача), на строк визначений договором; процентна ставка відсотків річних-0,466% в день, 170,090% річних; тип процентної ставки-фіксована; комісія за надання кредиту-16,00% від суми кредиту 2240,00 грн; загальні витрати за кредитом -4197,20 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту -18197,20 грн; реальна річна процентна ставка, відсотків річних-2611,90%.

Факт перерахування ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 14000,00 грн підтверджується довідкою ТОВ «Європейська платіжна система»КД-000079664 від 19.05.2026, з якої слідує, що на підставі договору про переказ коштів №ПВ30-09-20/1 від 30.09.2020, укладеного з ТОВ «1БАНК» здійснено переказ коштів на картку клієнта: 28.10.2025 на суму 14000,00 грн, отримувач Туревич Михайло - ЕПЗ номер НОМЕР_1 , номер платежу f4105917-c6d5-462b-9c1e-be9cbea5e5dd.
Із розрахунку заборгованості за договором №45746247 від 28.10.2025, виконаного ТОВ «1БАНК» вбачається, що станом на 19.03.2026, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №45746247 від 28.10.2025 становить 15111,64 грн, з яких 4033,12 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 1957,20 грн- заборгованість за відсотками, 6881,32 грн- сума заборгованості за відсотками за понадстрокове користування кредитом, 2240,00 грн- комісія за надання кредиту. Вказаним розрахунком також підтверджується, що відповідач користувався наданими у кредит коштами та здійснював часткове погашення боргу за кредитом, зокрема 08.12.2025 сплатив кошти у сумі 9966,88 грн, які були зараховані первісним кредитором у рахунок погашення боргу за тілом кредиту. Проценти за користування кредитними коштами нараховані по 26.11.2025 включно. 
18.03.2026 між ТОВ «1БАНК»(Клієнт) та ТОВ «ФК«ЄАПБ»(Фактор) був укладений Договір факторингу №18/03/26 відповідно до п.1.1 якого за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (Ціна Продажу) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб. 
За умовами п.1.2 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги.
Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників №2 від 18.03.2026 за Договором факторингу №18/03/26 від 18.03.2026, ТОВ «ФК«ЄАПБ» у повному обсязі прийняло реєстр божників кількістю 5210 осіб, після чого із урахуванням п.1.2 Договору факторингу №18/03/26 від 18.03.2026, від Клієнта до Фактора переходять Права Вимоги Заборгованості від Боржників і Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей.
Відповідно до платіжної інструкції №23967 від 23.03.2026 ТОВ «ФК«ЄАПБ» сплатило на рахунок ТОВ «1БАНК» грошові кошти у сумі 10179870,60 грн в якості оплати за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №18/03/26 від 18.03.2026. 
Як вбачається з Реєстру боржників №2 від 18.03.2026 ТОВ «ФК«ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №45746247 від 28.10.2025 на загальну суму 15111,64 грн, з яких: 4033,12 грн- заборгованість за основною сумою боргу; 1957,20 грн-заборгованість за відсотками; 6881,32 грн-заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом; 2240,00- грн- комісія за надання кредиту. 
Долученим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором також підтверджується, що з моменту набуття позивачем права вимоги до боржника ОСОБА_1 позивачем будь-які нарахування за кредитним договором №45746247 від 28.10.2025 не здійснювались, заборгованість обліковувалась у розмірі, визначеному на момент уступки боргу.
До правовідносин, які виникли між сторонами які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права.
Частини 1, 2 ст.509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
У силу ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28.03.2018 року у справі №14-10цс18, та у постанові від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Частиною другою ст.639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.02.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
У силу ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).
Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Окрім того, відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Відповідно до положень ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 у справі №761/1543/20, у постанові від 19.01.2022 у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 у справі №554/8549/15-ц.
Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що ОСОБА_1 28.10.2025 уклав із ТОВ «ІБАНК» в електронній формі договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45746247 за умовами якого отримав грошові кошти у кредит у сумі 14000,00 грн на строк 30 днів-до 26.11.2025, у безготівковій формі, шляхом зарахування коштів на вказану ним платіжну картку. У зазначеному договорі сторони узгодили розмір кредиту, процентів, комісії, строк та умови кредитування, відповідальність за несвоєчасне виконання умов договору, тобто досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, з якими відповідач був попередньо ознайомлений, підписавши кредитний договір за допомогою наданого одноразового ідентифікатора.
ТОВ «1БАНК» свої зобов`язання за вказаним договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу у кредит грошові кошти у розмірі, встановленому договором. 
Натомість, відповідач, уклавши зазначений кредитний договір, право вимоги за яким в установленому порядку перейшло до позивача, належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. 
Факт переходу права вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором від первісного кредитора до позивача підтверджується вищезазначеним договором факторингу, платіжною інтрукцією, реєстром боржників, актом прийому-передачі, що відповідає вимогам ст.ст.1077, 1078 ЦК України.
Вказаний договір факторингу у встановленому порядку недійсним не визнаний, тому в силу положень ст.204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаного правочину.
Таким чином, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідача за вищезазначеним кредитним договором. 
При визначенні розміру заборгованості, що підлягає до стягнення з відповідача за кредитним договором суд звертає увагу на таке. 
Із дослідженого судом розрахунку заборгованості за договором кредиту №45746247 від 28.10.2025 вбачається, що заявлена позивачем до стягнення заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4033,12 грн нарахована із урахуванням розміру внесених позичальником платежів у рахунок погашення боргу за кредитом у розмірі 9966,88 грн (14000-9966,88=4033,12), а заборгованість за процентами у розмірі 1957,20 грн нарахована у межах строку кредитування по 26.11.2025 включно, виходячи із визначеної у договорі процентної ставки у розмірі 0,466%, що повністю узгоджується із умовами кредитного договору. 
Позивачем з моменту набуття права вимоги до відповідача будь-які нарахування за вказаним кредитним договором не здійснювались, а тому дана заборгованість за тілом кредиту та процентами підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі як і заборгованість за комісією у сумі 2240,00 грн, розмір та порядок сплати якої визначено умовами кредитного договору та погоджено із відповідачем при його укладенні. 
Водночас позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача процентів за понадстрокове користування кредитом за вказаним кредитним договором у розмірі 6881,32 грн.
Враховуючи те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, доказів укладення додаткових угод про пролонгацію кредитного договору суду не надано, а вимог про стягнення з відповідача процентів за ч.2 ст.625 ЦК України як міри відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язанняпозивач не заявляв, суд приходить до висновку, що у задоволенні зазначеної позовної вимоги слід відмовити. 
Згідно з вимогами ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги ТОВ «ФК«ЄАПБ» слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №45746247 від 28.10.2025 у сумі 8230,32 грн з яких: 4033,12 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 1957,20 грн- заборгованість за відсотками, 2240,00 грн- комісія за надання кредиту. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 1450,03 грн сплаченого судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог(8230,32х2662,40/15111,64).
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 4, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту)№45746247 від 28 жовтня 2025 року у сумі 8230 (вісім тисяч двісті тридцять) гривень 32 коп.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати по сплаті судового збору у сумі 1450 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) гривень 03 коп. 
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження: 07400, м. Бровари, вул. Лісова, 2, Броварський район, Київська область, код ЄДРПОУ: 35625014, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк».
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 14 вересня 2026 року. 

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК