Справа №155/977/26
Провадження №2/155/800/26

ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

16.09.2026 м.Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді – Яремчук С.М.,
при секретарі судового засідання – Задурській К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю«Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позовних вимог
Позивач ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14985,00 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2025 року між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (кредитної лінії) (оферта) №01.10.2025-100002081, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 1500,00 гривень строком на 217 днів. 04 жовтня 2025 року між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий кредитний договір до кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) №01.10.2025-100002081, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 2000,00 гривень. Крім того, 05 жовтня 2025 року між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий кредитний договір до кредитного договору (кредитної лінії) (оферта) №01.10.2025-100002081, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 1000,00 гривень. ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надало позичальнику кредит у розмірі 4500,00 гривень строком на 217 днів. ОСОБА_1 отримала вказані кредитні кошти 01 жовтня 2025 року, 04 жовтня 2025 року та 05 жовтня 2025 року. Проте, остання свого обов`язку з повернення кредиту належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість в розмірі 14985,00 гривень, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4500,00 гривень, заборгованості по процентах в розмірі 5580,00 гривень, додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі 810,00 гривень, по відсотках, нарахованих по 625 ст. ЦК України, - в розмірі 4095,00 гривень. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 гривні та витрати пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення в розмірі 130,98 гривень.
Відзив на позов
Станом на день розгляду справи відзив на позов від відповідача до суду не надходив.
Рух справи в суді
Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 11 червня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 16 вересня 2026 року.
Позиція учасників судового розгляду
Представник позивача ТзОВ «Споживчий центр» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглядати без його участі, щодо заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки про виклик до суду за фактичним місцем реєстрації, а також розміщенням оголошення у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України та у додаток Viber. Причину неявки в судове засідання остання не повідомила, будь-яких клопотань, а також відзив на позов не подала.
Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не з`явився в судове засідання, відзиву на позов не подав, про причини неявки не повідомив та враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що згідно з пропозицією (офертою), яку ТОВ «Споживчий центр» розмістив на вебсайті http://sgroshi.com.ua/ua/, позивач пропонує укласти електронний кредитний договір у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Електронний кредитний договір, крім цієї пропозиції, складається: із заявки, сформованої на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту), сформованої на сайті кредитодавця та підписаної позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду). За цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Сума кредиту, строк, на який він видається, проценти встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною оферти.
Відповідач ОСОБА_1 01 жовтня 2025 року ознайомилася із заявкою, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору та за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора підписала заявку на отримання кредиту у ТОВ «Споживчий центр» та підтвердив укладення кредитного договору шляхом прийняття пропозиції (акцепту). Відповідно до умов кредитного договору №01.10.2025-100002081 позичальнику надається кредит на наступних умовах. Сума кредиту – 1500,00 гривень. Строк, на який надається кредит – 217 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту – 05 травня 2026 року. Процентна ставка «Стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 9% від суми кредиту та дорівнює 135,00 гривень. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 135,00 гривень у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 0,72%=(2351,55/1500)/217х100%. Проценти (економічна сутність-плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту/залишку кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Графіки платежів: проценти, розраховані вищевказаним способом за первинний, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується сімома платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду. Заповнюючи заявку, ОСОБА_1 вказала номер банківської платіжної картки для перерахування коштів з початковими та кінцевими цифрами 4441-11ХХ-ХХХХ-2977.
04 жовтня 2025 року відповідач ОСОБА_1 уклала додатковий кредитний договір, яким було внесено зміни до основного договору. Відповідно до умов додаткового кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах. Другий транш кредиту за додатковим кредитним договором становить - 2000,00 гривень. Строк, на який надається кредит – 214 днів з дати його надання. Графіки платежів: проценти, розраховані вищевказаним способом за первинний, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується сімома платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду.
Крім того, 05 жовтня 2025 року відповідач ОСОБА_1 уклала додатковий кредитний договір, яким було внесено зміни до основного договору. Відповідно до умов додаткового кредитного договору позичальнику надається кредит на наступних умовах. Третій транш кредиту за додатковим кредитним договором становить - 1000,00 гривень. Строк, на який надається кредит – 213 днів з дати його надання. Графіки платежів: проценти, розраховані вищевказаним способом за первинний, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується сімома платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду.
Згідно з копії інформаційної довідки ТзОВ «Універсальні платіжні рішення», ОСОБА_1 перерахувалися кредитні кошти в сумі 1500,00 гривень на номер платіжної картки № НОМЕР_1 , 01 жовтня 2025 року о 16:39 год. через систему iPay.ua.
Згідно з копії інформаційної довідки ТзОВ «Універсальні платіжні рішення», ОСОБА_1 перерахувалися кредитні кошти в сумі 2000,00 гривень на номер платіжної картки № НОМЕР_1 , 04 жовтня 2025 року о 16:13 год. через систему iPay.ua.
Згідно з копії інформаційної довідки ТзОВ «Універсальні платіжні рішення», ОСОБА_1 перерахувалися кредитні кошти в сумі 1000,00 гривень на номер платіжної картки № НОМЕР_1 , 05 жовтня 2025 року об 11:24 год. через систему iPay.ua.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором №01.10.2025-100002081 від 01 жовтня 2025 року, станом на 28 травня 2026 року заборгованість ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) по даному кредитному договору складає 4500,00 гривень основного боргу, 5580,00 гривень відсотків, 4095,00 гривень відсотків за ст. 625 ЦК України, 810,00 гривень комісії, разом – 14985,00 гривень. При цьому, як вбачається із розрахунку, відсотки нараховані в межах строку кредитування – до 05 травня 2026 року (включно) за відсотковою ставкою 0,5% та 1% в день, як передбачено п. 6 та п. 7 кредитного договору. Відповідачем було здійснено декілька платежів на погашення кредитної заборгованості на загальну суму 2105,00 гривень.
Спір у даній справі виник у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язання з повернення кредитної заборгованості.
Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав.
Висновки суду та мотиви прийнятого рішення
Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до закону, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у певних випадках.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Предметом даного позову є стягнення заборгованості за кредитним договором.
Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 526 ЦК встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
В силу ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).
У постанові від 07.04.2021 року у справі № 623/2936/19 Верховний суд дійшов висновку, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором при укладенні договору відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 10.1. Договору цей Договір набирає чинності з дати отримання Кредитодавцем у інформаційній системі Кредитодавця від Позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим Позичальником від Кредитодавця на номер телефону Позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі Кредитодавця.
Відповідачкою ОСОБА_1 01 жовтня 2025 року одноразовим ідентифікатором підписано Заявку на отримання кредиту, Відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору, також 04 жовтня 2025 року та 05 жовтня 2025 року підписано додаткові кредитні договори, чим підтверджено укладення кредитного договору, а отже акцептовано умови договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 4500,00 гривень.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до поданих позивачем доказів відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, а пред`явлені ТОВ «Споживчий центр» суми відповідають існуючим між сторонами правовідносинам.
Оскільки відповідач не довела, що сплатила за договором усю суму тіла кредиту, тому для доведення розміру заборгованості суд використовує докази, які надав позивач.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, вказане свідчить про порушення прав позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.
Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 4500,00 гривень, яка нею не сплачена,що жодним чином не спростовано відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 4500,00 гривень тіла кредиту.
Окрім основного боргу позивач просить стягнути комісію в розмірі 810,00 гривень та проценти в розмірі 5580,00 гривень за період з 01.10.2025 року по 05.05.2026 року, що відображено у розрахунку заборгованості за договором №01.10.2025-100002081 від 01.10.2025 року.
Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені ст. 1048 та 1056-1 ЦК України.
Зокрема, статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Так, відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Нарахування і стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у якій припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 цього Кодексу, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Матеріалами справи встановлено, що позивачем нараховано відсотки за користування кредитом за період з 01 жовтня 2025 року по 05 травня 2026 року включно, тобто в межах узгодженого сторонами строку кредитування.
З огляду на вищевикладене, відсотки нараховано в межах строку кредитування за відсотковою ставкою 1% та 0,5% в день, як передбачено п.6 та п.7 договору, а тому, суд вважає, що позовна вимога про стягнення процентів підлягає до задоволення повністю в розмірі 5580,00 гривень. 
Комісія за надання та обслуговування кредиту у розмірі 810,00 гривень (яка нарахована за ставкою 9% від суми кредиту), передбачена умовами кредитного договору (п. 8 та п. 9), тому вимога про її стягнення підлягає задоволенню.
Щодо річних відсотків нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення кредитного договору, так і на час розгляду цієї справи.
Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Враховуючи викладене, те, що проценти за понадстрокове користування позикою нараховані під час дії воєнного стану (з 01 листопада 2025 року по 06 листопада 2025 року та з 02 грудня 2025 року по 31 січня 2026 року), за характером такі проценти є відповідальністю боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, яка регулюється ст. 625 ЦК України, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та здійснено розрахунок відсотків на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 4500,00 гривень за період з 01 листопада 2025 року по 06 листопада 2025 року та з 02 грудня 2025 року по 31 січня 2026 року (під час дії в Україні воєнного стану), залишок яких, з урахуванням часткової сплати боргу відповідачем, становить 4095,00 гривень, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Отже, загальна сума заборгованості за кредитним договором №01.10.2025-100002081 від 01 жовтня 2025 року, складає 10890,00 гривень (4500,00 гривень – тіло кредиту, 5580,00 гривень – відсотки, 810,00 гривень - комісія).
При цьому, враховуючи наведене відповідачка ОСОБА_1 на погашення кредитної заборгованості сплатила 2105,00 гривень, з яких 405,00 гривень були зараховані позивачем в рахунок погашення відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України, що відображено у розрахунку заборгованості, оскільки нарахування відсотків за с. 625 ЦК України суд вважає неправомірним, сплачену суму відсотків слід зарахувати на оплату заборгованості за кредитом.
Враховуючи вищенаведене, загальна сума заборгованості за договором №01.10.2025-100002081 від 01 жовтня 2025 року, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 10485,00 гривень (10890,00 – 405,00).
Отже, відповідач не виконала повністю свого обов`язку з повернення кредитних коштів у передбачений чинним законодавством та договорами строк, чим допустила прострочення виконання грошового зобов`язання. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.
Будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не з`явилася, проти позову не заперечила, не надала суду контррозрахунок сум заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого позивачем розрахунку. 
Відповідно до норм ЦПК України, саме на сторону лягає обов`язок довести ті обставини на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Згідно з положеннями ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Частиною першою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №01.10.2025-100002081 від 01 жовтня 2025 року підлягають задоволенню частково у розмірі 10485,00 гривень.
Щодо судових витрат
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (пункт 4 частини третьої статті 133 ЦПК України) (зокрема, поштові витрати).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовні вимоги суд задовольнив на 69,97% (10485,00х100:14985,00), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 1862,88 гривні (2662,40х69,97:100), а також витрати пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення в розмірі 91,65 гривень (130,98х10485,00/14985,00).
Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 626, 628, 629, 638, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 17, 77-81, 89, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (юридична адреса: місто Київ, вулиця Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833) заборгованість за кредитним договором №01.10.2025-100002081 від 01 жовтня 2025 року в розмірі 10485 (десять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (юридична адреса: місто Київ, вулиця Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833) сплачений судовий збір в розмірі 1862 (одна тисяча вісімсот шістдесят дві) гривні 88 копійок та витрати пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення в розмірі 91 (дев`яносто один) гривень 65 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», юридична адреса:місто Київ, вулиця Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833;
відповідач: ОСОБА_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області          Яремчук С.М.