Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №943/2036/25 
Провадження № 2/943/1383/2026 
04 вересня 2026 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області
в складі: головуючого-судді Кос І. Б. 
за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.
за участю представника позивача – адвоката Лукащука Я.М., 
за участю представника відповідача – адвоката Короїда Ю.М. (в режимі ВКЗ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина з інвалідністю,-

в с т а н о в и в :
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним вище позовом, у якому після уточнення позовних вимог, просить стягувати із ОСОБА_2 щомісячно аліменти на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітньою непрацездатною особою, у розмірі частини із усіх видів його доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність, починаючи із 22.10.2025 року (день звернення до суду) та довічно, оскільки позивач є сином відповідача, який є особою з інвалідністю першої групи «Б» із дитинства та довічно, має обмеження у самообслуговуванні, здатності до орієнтації та спілкування, а також потребує постійного стороннього догляду. Також вказує, що він зареєстрований та проживає із матір`ю ОСОБА_3 та перебуває на її повному утриманні. Натомість, відповідач ОСОБА_2 , як батько дитини з інвалідністю, тривалий час перебуває за кордоном та не надає матеріального забезпечення позивачу, в зв`язку із чим позивач звернувся до суду із цим позовом. 
Ухвалою судді від 24.10.2025 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи.
Заочним рішенням Буського районного суду Львівської області від 23 січня 2026 року позов задоволено повністю та ухвалено стягувати із ОСОБА_2 щомісячно аліменти на користь сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітньою непрацездатною особою, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратили працездатність, починаючи із 22.10.2025 року та довічно, а також стягнуто на користь держави 1211,00 грн. судового збору.
Ухвалою суду від 08 липня 2026 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина з інвалідністю та скасовано вищевказане заочне рішення із призначенням справи до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом учасників.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи представленим у судовому засіданні адвокатом Лукащуком Я.М., який позовні вимоги свого довірителя підтримав повністю та просив стягнути із відповідача на користь його повнолітнього непрацездатного сина з інвалідністю аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини із усіх видів доходів, або в твердій грошовій сумі в розмірі 6000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратили працездатність, починаючи із дати його звернення до суду та довічно.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, а його представник – адвокат Короїд Ю.М. у судовому засіданні в режимі ВКЗ заявлені позовні вимоги в первісному вигляді в розмірі 1/4 частини із усіх видів доходів категорично заперечив, оскільки його довіритель окрім того сплачує згідно рішення Буського районного суду Львівської області від 12 січня 2026 року в справі №943/2037/25 аліменти на утримання своєї доньки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини із усіх видів його заробітку щомісячно, що призводить до стягнення із відповідача аліментів на двох дітей у розмірі половини з усіх його доходів, що суперечить ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, а також не враховано матеріальне становище та стан здоров`я відповідача. Відтак, представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Короїд Ю.М. просив стягувати довічно зі свого довірителя на користь його повнолітнього непрацездатного сина з інвалідністю аліменти виключно у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. 
Заслухавши доводи представників сторін по справі, дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із таких мотивів.
Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як передбачено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частинами п`ятою – сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , про що вбачається із матеріалів справи.
Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №748015 від 30.08.2023, підтверджено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має першу групу «Б» інвалідності з дитинства, безтерміново, тобто довічно, а також потребує постійного сторонньої допомоги та нагляду.
Крім того, як убачається із посвідчення серії НОМЕР_1 від 09.10.2025, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з інвалідністю з дитинства.
Згідно Витягу із реєстру територіальної громади №2025/000177750 від 07.01.2025 року підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де разом із ним, згідно із паспортних даних, зареєстрована та проживає ОСОБА_3 (мати позивача).
Таким чином, як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, що повнолітній ОСОБА_1 є сином відповідача ОСОБА_2 та є особою з інвалідністю першої «Б» групи, тобто є непрацездатною особою довічно, який проживає разом зі своює матір`ю ОСОБА_3 , а відповідач ОСОБА_2 проживає окремо від них.
Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини.
Згідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України).
За рішенням суду кошти на дитину (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).
Згідно частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ч. 1 ст. 198 СК України).
Абзацом сімнадцятим статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.
Крім того, відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, і хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Згідно частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 СК України).
Частиною першою статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5 ст. 183 СК України).
Проте, як убачається із рішення Буського районного суду Львівської області від 12 січня 2026 року в справі №943/2037/25, яким змінено розмір аліментів, що підлягають стягненню із ОСОБА_2 на підставі рішення Буського районного суду Львівської області від 21 лютого 2020 року та ухвалено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, щомісячно, з дня набрання рішенням Буського районного суду Львівської області законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.
Отже, з огляду на вищевказане судове рішення від 12.01.2026, суд погоджується із доводами представника відповідача про неможливість стягнення із відповідача на користь позивача аліментів саме в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку щомісячно, оскільки це в сукупності зі стягуваними з відповідача аліментами на користь дочки ОСОБА_5 (1/4) призведе до стягнення із відповідача аліментів на двох дітей у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, що суперечитиме положенню ч. 5 ст. 183 СК України та аналогічній нормі п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.
Разом із тим, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про те, що судом не враховано матеріальне становище та стан здоров`я відповідача ОСОБА_2 , оскільки стороною відповідача жодних належних і допустимих доказів на виконання імперативних приписів ст. 12, ст. 81 ЦПК України до суду надано не було.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти, приймає до уваги, що відповідно до ст.ст. 191, 200 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
Також відповідно до постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 грудня 2019 року в справі №320/383/19 констатовано, що додаткові витрати у вигляді щомісячних платежів, пов`язані з хворобою дитини, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач як батько зобов`язаний приймати участь в утриманні свого повнолітнього непрацездатного сина з інвалідністю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання сина, а також враховуючи обов`язок обох батьків брати участь в утриманні повнолітнього непрацездатного сина, однак із урахуванням чинного судового рішення про стягнення із відповідача аліментів на користь дочки ОСОБА_5 у розмірі частини від заробітку (доходу) відповідача, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього непрацездатного сина з інвалідністю у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду (22.10.2025) та довічно, враховуючи відсутність доказів про неможливість відповідача таку матеріальну допомогу надавати та об`єктивну потребу повнолітнього непрацездатного сина з інвалідністю у такій матеріальній допомозі, який згідно Довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №748015 від 30.08.2023 року потребує постійного сторонньої допомоги та нагляду, а також беручи до уваги законодавчий обов`язок обох батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, яка є повнолітньою непрацездатною особою з інвалідністю із дитинства та довічно.
Окрім того, при вирішенні питання щодо судових витрат, позивач на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 2, 4, 8, 10, 11, 12, 13, 51, 76, 77, 78, 81, 82, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд, - 

у х в а л и в :
позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітньою непрацездатною особою, щомісячно аліменти на його утримання в розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи, яка втратили працездатність, починаючи із 22.10.2025 року та довічно.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1211,00 грн судового збору. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасники справи.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Представник позивача: адвокат Лукущук Ярослав Михайлович (80500, м. Буськ, вул. Київська, 1, Золочівського району Львівської області).
Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Представник відповідача: адвокат Короїд Юрій Миколайович (м. Львів, вул. Менцинського, 1, РНОКПП НОМЕР_4 ).
Повний текст рішення складено: 08.09.2026 року. 

Суддя: І. Б. Кос