Справа № 289/1340/26
Номер провадження 2/289/1356/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі :
головуючого судді Сіренко Н.С.,
за участі : секретаря судового засідання Василенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача 30.06.2026 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № LM757517903 від 22.05.2025 посилаючись на те, що 22.05.2025 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» та  ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № LM757517903 на суму 5100,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора YZQA-5234. ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконала, тобто не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 16346,78 грн., яка складається з наступного: 5098,33 грн. заборгованість по тілу кредиту; 8393,28 грн. заборгованість по процентах; 2549,17 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Позивач звертає увагу суду на те, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 13797,61 грн.
15.10.2025 між Первісним кредитором та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № ОК-ТП/57, відповідно до умов якого ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».
27.01.2026 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 27/0126-01 04, відповідно до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» відступило право вимоги до відповідача за кредитним договором ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».
У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13797,61 грн., судові витрати в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.
Розгляд справи просить здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, а у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Ухвалою від 06.07.2026 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 24.08.2026 з викликом сторін, визначено сторонам строки для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечення, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів від АТ «ОЩАДБАНК» (а.с.94-95), 15.07.2026 до суду надійшла витребувана судом інформація (а.с.102-106). 
В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення (а.с.7).
У доктрині цивільного процесуального права вважається, що, з одного боку, заочне провадження є додатковою гарантією для позивача від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу та дотримання судами строків розгляду справи.
З іншого боку, відповідачу частиною першою статті 284 ЦПК України гарантується право на перегляд заочного рішення за його письмовою заявою за «спрощеною процедурою», тобто тим самим судом (Постанова ВС від 13.10.2025 у справі №572/3022/24).
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином (а.с.107,112), однак в судове засідання повторно не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавала, заяв чи клопотань від неї не надходило.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, судом протокольно ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2025 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» із заявкою про отримання грошових коштів в кредит (а.с.11), ознайомилася та підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором 5234 Паспорт споживчого кредиту продукту «FLASH» (а.с.11 на звороті - 13).
В цей же день 22.05.2025 між ТОВ «Оптимальні Кредити» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредитної лінії № LM757517903 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (а.с.13 на звороті - 25).
Відповідно до умов п. 2.1-2.2. цього кредитного договору, кредитодавець зобов'язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Оптимальні Кредити», загальний розмір кредиту становить 3000,00 грн., разом з тим позичальнику можуть бути надані додаткові кошти (а.с.13 на звороті - 25).
На підтвердження укладення договору долучена Довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Оптимальні кредити», в якій зазначено, що Договір № LM757517903 від 22.05.2025 був підписаний позичальником ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора YZQA-5234, направленого 22.05.2025 о 11:56:07 на номер мобільного телефону - НОМЕР_1 (а.с. 66).
03.06.2025 між ТОВ «Оптимальні Кредити» та ОСОБА_1 булу укладено Додаткову угоду до Договору кредитної лінії № LM757517903 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, згідно умов якої сторони дійшли згоди про надання кредитодавцем позичальнику траншу в сумі 2100,00 грн. (а.с.25 на звороті - 26).
Відповідно до умов укладеного договору та додаткової угоди до нього кредитодавець надав відповідачці 5100,00 грн. з умовою їх повернення зі сплатою відсотків та комісії, з базовою процентною ставкою 0,98% в день (п. 2.1., 7.3., 7.5., 8.3., 8.5. Договору).
Первісний кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, перерахувавши 22.05.2025 суму коштів у розмірі 3000,00 грн. та 03.06.2025 – 2100,00 грн. на банківську картку Відповідача № НОМЕР_2 . Факт перерахування коштів підтверджується платіжними дорученнями від 22.05.2025 (а.с.41) та від 03.06.2025 (а.с.42), а також підтверджується довідками ТОВ «Оптимальні Кредити» (а.с.65).
Зазначена інформація також підтверджується витребуваною інформацію з АТ «ОЩАДБАНК» від 09.07.2026, з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) відкрито банківський рахунок, який обслуговується за допомогою платіжної картки № НОМЕР_4 . Фінансовий номер клієнта - НОМЕР_5 (а.с.102), та надано Документи у вигляді платіжної інструкції, в яких відображено факт зарахування 22.05.2025 на рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3000,000 грн. (а.с.104) та 03.06.2025 - у розмірі 2100,00 грн. (а.с.103).
Суд звертає увагу, що такі ж дані картки відповідача та його фінансовий номер зазначені і у Договорі кредитної лінії № LM757517903 від 22.05.2025 (а.с.17) та Довідці (а.с.64).
Отже, укладення Договору відбулось у відповідності до положень Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII, оскільки договір підписано відповідачем шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа № 524/5556/19. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі № 404/502/18; від 09.09.2020 у справі № 732/670/19. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною.
Відповідач порушила умови договору та не повернув кредитні кошти у встановлений строк, здійснивши в період з 22.05.2025 по 15.10.2025 лише дві оплати в сумі 1835,00 грн. та 1650,00 грн., в зв`язку з чим утворилася заборгованість на суму 11150,94 грн., з якої заборгованість: по тілу кредиту – 5098,33 грн., по процентам – 3197,44 грн., комісія – 306,00 грн., неустойка – 2549,17 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Оптимальні Кредити» (а.с.66-67).
Отже наведені обставини укладання договору, виконання кредитором обов`язку із надання грошових коштів у кредит, та невиконання відповідачем позичальником обов`язку із їх повернення, є встановленими судом й відповідачем не спростовані.
Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Судом встановлено, що 15.10.2025 між ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» (клієнт) та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (фактор) укладено Договір факторингу № ОК-ТП/57, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги (а.с.43-48).
В Реєстрі прав вимоги від 15.10.2025 зазначено, що ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає від ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» право вимоги до боржників, в якому під порядковим № 481 зазначено  ОСОБА_1 , номер і дата кредитного договору - № LM757517903 від 22.05.2025 та загальна сума заборгованості – 11150,94 грн. (а.с.46-47).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» станом на 27.01.2026 заборгованість  ОСОБА_1 за Договором № LM757517903 від 22.05.2025 становить 16296,82 грн., з якої заборгованість: по тілу кредиту – 5098,33 грн., по процентам – 8393,28 грн., комісія – 306,00 грн., неустойка – 2549,17 грн. (а.с.68-69). 
27.02.2026 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (клієнт) та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (фактор) укладено договір факторингу № 27/0226-01, відповідно до умов якого клієнт зобов'язався відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов'язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.49-57).
Згідно з Реєстром прав вимоги № 1 ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за Договором № LM757517903 від 22.05.2025, загальна сума заборгованості становить 16346,78 грн. (а.с.54-55).
Із виписки з особового рахунку за Договором кредитної лінії № LM757517903 від 22.05.2025 за розрахунком позивача загальна заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», станом на 01.05.2026 складає 16346,78 грн., з якої: 5098,33 грн. – прострочене тіло кредиту, 8393,28 грн. – прострочена заборгованість за процентами, 306,00 грн. – прострочена заборгованість за комісією, 2549,17 грн. – прострочена заборгованість за штрафними санкціями (а.с.70).
27.04.2026 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» направило  ОСОБА_1 повідомлення про дострокове стягнення заборгованості (а.с.71,72,73).
Відтак право вимоги за кредитним договором № LM757517903 від 22.05.2025 були передані від ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ» до ТОВ «Таліон Плюс», а в подальшому від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» на підставі реєстрів прав вимог, які оформлені належним чином.
Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст. 1050, 1048, 625 ЦК України.
Стаття 1048 ЦК України передбачає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК).
На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) від 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку, що ТОВ «ОПТИМАЛЬНІ КРЕДИТИ», правонаступником якого є позивач, належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти в кредит, тоді як відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість, розмір такої заборгованості відповідачем в порядку встановленому ЦПК України не спростований, а отже позовні вимоги про її стягнення з заявленій позивачем сумі 13797,61 грн. підлягають задоволенню.
Щодо питання розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 7000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав копії : Договору про надання правничої допомоги від 20.01.2026 № 20/01/26-02 (а.с.76-77); протоколу погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги (а.с.77 зворот); Додаткової Угоди №25771528859 від 20.04.2026 до Договору (а.с.78); Акту прийому-передачі наданих послуг від 05.05.2026, згідно з яким адвокат надав клієнту послуги на загальну суму 7 000 грн. (а.с.79), свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с.80), довіреності (а.с.81).
На думку суду, витрати позивача на професійну допомогу є документально підтвердженими, отже, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Суд враховує, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, є недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22 вказав, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, а також у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19.
Разом з тим, сторона відповідача не скористалася правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді в сумі 2662,40 грн. (а.с.89), а також витрати на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 81, 141, 263-265, 274-279, 280-284, 289 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333, ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором № LM757517903 від 22.05.2025 в розмірі 13797,61 грн., а також судові витрати 2662,40 грн. – сума сплаченого судового збору, 7000,00 грн. – витрати на професійну правничу допомогу, а всього 23460,01 грн. (двадцять три тисячі чотириста шістдесят грн. 01 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте Радомишльським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  Наталія СІРЕНКО