Справа № 342/130/25
Провадження № 2/342/29/2026

РІШЕННЯ  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2026 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого судді Гайдич Р.М., 
секретаря судового засідання Пронь Л.М., 
за участю
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Дикун І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Дикун Ігор Васильович, до Чернелицької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 та земельні ділянки згідно державних актів на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 016417 та І-ІФ № 016413. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер родич позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ним було складено на позивачку заповіт на все належне йому майно від 10.12.1999. Згідно свідоцтва про шлюб від 17.05.2008 позивачка змінила своє прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». Позивач вирішила документально оформити право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 і звернулася до приватного нотаріуса Коломийського РНО Базюк Т.В. і нею було заведено спадкову справу. Однак, надано письмове роз`яснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.01.2025 № 01-16/9 в якому зазначено, що потрібно звернутися з позовною заявою до суду, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності померлого. Спадкова маса складається із: земельних ділянок площею 0,4833 га та площею 0,4833 га, що розміщені в с. Копачинці Коломийського (колишня назва Городенківський) району Івано-Франківської області та домоволодіння, що розміщене по АДРЕСА_1 (колишня назва АДРЕСА_1 . На земельні ділянки відсутні державні акти, вони втрачені та на домоволодіння не зареєстровано право власності, з приводу чого здійснена публікація в газеті «ЗР інформ» за 27.12.2024 та 17.01.2025.
Ухвалою суду від 24 квітня 2025 року по даній справі було визнано обов`язковою явку та участь позивача ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Дикун Ігор Васильович, до Чернелицької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. (а.с.123-125)
Ухвалою суду від 10 липня 2026 року клопотання представника позивача – адвоката Дикун І.В. про зупинення провадження у справі - задоволено. Зупинено провадження в справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Дикун Ігор Васильович, до Чернелицької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 346/3129/25 (провадження 2-о/346/226/2025) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Чернелицька селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області про встановлення факту, що має юридичне значення. (а.с.173-174)
Ухвалою суду від 20 жовтня 2026 року відновлено провадження у справі. (а.с.196-197)
Ухвалою суду від 14 січня 2026 року клопотання представника позивача – адвоката Дикун І.В. про зупинення провадження у справі - задоволено. Зупинено провадження в справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – адвокат Дикун Ігор Васильович, до Чернелицької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 342/1325/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Чернелицька селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області про встановлення факту належності заповіту.(а.с.225-226)
Ухвалою суду від 12.06 2026 року відновлено провадження у справі. (а.с.235-236)
В судовому засіданні 29.07.2026 позивач ОСОБА_1 та представник позивача Дикун І.В. позов підтримали та просили задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Представник позивача пояснив, що на його суб`єктивну думку надано всі документи, щоб позов був задоволений, просив звернути увагу на рішення Городенківського районного суду, згідно до якого і зупинялася справа, і в цьому рішенні зазначено, щодо неточності та помилки в тексті заповіту. 
В судове засідання призначене по справі на 12.06.2025 учасники справи не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. 
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 , через канцелярію суду, подали заяви про розгляд даної цивільної справи без їх участі. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити.
В судове засідання 14.08.2026 учасники справи не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у передбаченому чинним законодавством порядку.
Представник позивача Дикун І.В. подав, через канцелярію суду, клопотання, в якому просить суд позовну заяву задовольнити, розгляд справи продовжити без його участі та участі позивача. Позивачка в даному клопотанні зазначила, що клопотання адвоката підтримує, позов задовольнити, справу слухати без неї та адвоката. 
Чернелицька селищна рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради.
Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи 14.08.2026 за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 

Суд, вислухавши у попередніх судових засіданнях позивачку та її представника, дослідивши в судовому засіданні 14.08.2026 письмові докази, прийшов до наступного.  

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).
Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях. 
За заповітом від 10.12.1999 посвідченого секретарем Копачинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_6 , 1940 р.н., що проживає в с. Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті усе майно своє, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому і на що він за законом матиме право заповів  ОСОБА_7 . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 48. (а.с.17) 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 81 рік в м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, актовий запис № 568, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 06.09.2022 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). (а.с.15)
На час смерті ОСОБА_2 був чинним Цивільний кодекс 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. 
Із довідки № 135 виданої 19.05.2025 Копачинецьким старостинським округом №5 виконавчого комітету Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 - один. (а.с.189) 
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_7 , її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після реєстрації шлюбу 17 травня 2008 року з ОСОБА_10 , актовий запис № 143, прізвище дружини змінено з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 17.05.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції (а.с.14) 
З приводу розбіжності в написанні прізвища позивачки в заповіті та свідоцтві про народження і свідоцтві про шлюб, позивачка зверталася до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту.
Рішенням Городенківського районного суду від 05 травня 2026 року по справі №342/1325/25 (провадження 2-о/342/277/2026) у задоволені заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник – ОСОБА_5 , до Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про встановлення факту належності заповіту - відмовлено. Дане рішення мотивовано тим, що заповіт, про визнання належності якого просить заявниця, не є правовстановлюючим документом, а тому в порядку ст. 315 ЦПК України не можна встановити його належність. При цьому, питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину (схожа правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.01.2024 року в справі № 175/654/22). До того ж, висновок Верховного Суду в постанові від 05.12.2018 року в справа № 335/9398/16-ц, зводиться до того, що неточності та помилки в тексті заповіту усуваються через пред`явлення в судовому порядку вимог, у тому числі про визнання права власності на майно у порядку спадкування. Таким чином, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, а вказане питання підлягає вирішенню в судовому порядку шляхом пред`явлення позову особою, яка вважає себе спадкоємцем про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Крім того слід зазначити, що нотаріус відмовляючи ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після померлого ОСОБА_2 , вказав підставою відмови - відсутність у заявниці документів, що підтверджують право власності померлого, ОСОБА_2 на спадкове майно. Доказів про те, що позивач не може реалізувати свої спадкові права через помилку допущену у заповіті щодо її особистих даних, як зазначено у позовній заяві, суду не надано. Згідно інформації з Єдиний державний реєстр судових рішень дане рішення набрало законної сили 05.06.2026. Тобто згідно змісту цього Рішення суду позивачкою в судовому порядку встановлено, що розбіжність у заповіті у написанні однієї букви в її дошлюбного прізвищі не є перешкодою у реалізації її права на визнання права власності на майно піля смерті ОСОБА_2 (а.с.231-233)
 
Із довідки № 132 виданої 19.05.2025 Копачинецьким старостинським округом №5 виконавчого комітету Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області слідує, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є однією і тією ж самою особою. В заповіті від 10.12.1999 допущено описку в написанні прізвища ОСОБА_7 помилково написано ОСОБА_7 . Має бути вірно ОСОБА_7 . (а.с.146)
З копії будинкової книги № 3852 для прописки громадян , що проживають в буд. АДРЕСА_2 , вбачається, що дошлюбне прізвище позивачка та її батьків записано як – ОСОБА_3 .

З копії спадкової справи № 47/2022, яка надана суду приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Базюк Т.В. слідує, що 07.12.2022 до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася позивач ОСОБА_1 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70840517 від 07.12.2022 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , номер у Спадковому реєстрі 70009886, номер у нотаріуса 47/2022. (а.с.94-112)
Із відповіді приватного нотаріуса Коломийського РНО Івано-Франківської області Базюк Т.В. від 29.01.2025 за № 01-16/9 вбачається, що позивачці ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на майно у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності померлого. (а.с.18)
Отже, із вищенаведеного слідує, що приватним нотаріусом Базюк Т.В. вже відкрито спадкову справу № 47/2022 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на підставі поданої ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини за заповітом. Та, у зв`язку із відсутністю у ОСОБА_1 документів, що підтверджують право власності померлого ОСОБА_2 на спадкове майно, приватним нотаріусом рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про визнання саме права власності на нього. Жодного застереження із приводу неправильного написання прізвища позивачки в заповіті нотаріусом не вказано.
Зважаючи на що судом встановлено, що на даний час відсутні будь-які застереження з приводу справжнього наміру спадкодавця ОСОБА_2 заповісти спадкове майно після його смерті саме позивачці. І написання її прізвища в заповіті ОСОБА_7 спадкодавцем є співзвучним із її дошлюбним прізвищем ОСОБА_7 . Також судом враховується і те, що ні предстаником відповідача ні будь-ким іншим не надано доказів того, що після смерті ОСОБА_2 будь-хто інший звертався за реалізацією своїх прав як спадкоємець окрім позивачки, за заявою якої і було відкрито спадкову справу нотаріусом.
Із копії виписки з інвентаризаційних матеріалів № 11588 виданої 20.06.2025 ОКП «Коломийське МБТІ» стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському МБТІ право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 не зареєстровано. (а.с.188)
Відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. 
Згідно інформації з Державного реєстру речових про на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 427524457 формованого 19.05.2025 відомості щодо права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 – відсутні. (а.с.143) 
З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по  АДРЕСА_1 виготовленого 29.03.2024 ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами збудовані в 1970 році. Як вбачається із Звіту про оцінку майна складеного ФОП ОСОБА_11 ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд по   АДРЕСА_1 станом на 16.12.2024 становить - 227 760, 00 грн. (а.с.31-40, 181-187)
З довідки № 144 виданої 13.06.2025 Копачинецьким старостинським округом №5 виконавчого комітету Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області вбачається, що в с. Копачинці Коломийського району Івано-Франківської області відбулась зміна вулиці «Вільна Україна» на «Січових України» та «Вільна Україна». Домогосподарство, яке раніше було за адресою Вільна Україна,21 отримало адресу Вільна Україна,7. (а.с.192)
З довідки № 308 виданої 20.12.2024 Копачинецьким старостинським округом №5 виконавчого комітету Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області слідує, що в господарстві, яке належало ОСОБА_2 , по АДРЕСА_3 було: житловий будинок загальною площею 54,4 кв.м, присадибна ділянка ОЖБ- 0,12 га , ОСГ - 0,48 га, пай – 0,4833 га та пай покійної дружини 0,4833 га. (а.с.23)
Відповідно до довідки № 131 виданої 19.05.2025  Копачинецьким старостинським округом №5 виконавчого комітету Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області господарство, яке знаходиться по вул. Вільна Україна,7 в с. Копачинці Коломийського району Івано-Франківської області відноситься до колгоспного двору. (а.с.145)
Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. 
За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. 

Із довідки № 134 виданої 19.05.2025 Копачинецьким старостинським округом №5 виконавчого комітету Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області вбачається, що станом на 15.04.1991 в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дружина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого 07.09.1963 Кунисівським с/ЗАГС Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що 7 вересня 1963 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , 1940 р.н., та ОСОБА_13 , 1935 р.н., актовий запис № 12. (а.с.97 зі зворотної сторони)
Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.
Як вбачається із вищенаведеного на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_12 , які набули право спільної сумісної власності на дане будинковолодіння, та їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/2 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. 
Окрім того, до спадкового майна ОСОБА_2 входять земельні ділянки що належали ОСОБА_2 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 016417, та ОСОБА_12 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 016413.
Із копії висновку про експертно-грошову оцінку вартості земельної ділянки, вартість земельної ділянки площею 0,4833 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 016413 становить 36 722 грн., та вартість земельної ділянки площею 0,4833 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 016417 становить 36722 грн. (ас.41-58)
ОСОБА_12 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 84 роки в с.Копачинці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 19, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 03.10.2019 виконкомом Копачинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. (а.с.16)
На час смерті ОСОБА_12 був чинним Цивільний кодекс 2003 р. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.  
Із довідки № 133 виданої 19.05.2025 Копачинецьким старостинським округом №5 виконавчого комітету Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області вбачається, що на час смерті ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , в господарстві по АДРЕСА_1 був зареєстрований та проживав чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.147)
Відповідно до довідки № 145 виданої 13.06.2025 Копачинецьким старостинським округом №5 виконавчого комітету Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 вступив в спадщину після смерті дружини ОСОБА_12 , оскільки з нею проживав на час її смерті. Дітей у них не було. Після смерті ОСОБА_2 в спадщину згідно заповіту вступила ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с.193)
Із відповіді Городенківської ДНК № 320/02-14 від 14.03.2025 вбачається, що згідно інформаційної довідки № 80468186 від 14.03.2025 зі ОСОБА_15 реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа щодо померлої ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , не заведена.(а.с.92-93)
Отже, із вищенаведеного слідує, що ОСОБА_2 , як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_12 , проте юридично свої спадкові права не оформив. 
Із матеріалів справи та вищенаведеного слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відносився до колгоспного двору. Станом на 15.04.1991, на час ліквідації колгоспних дворів, в даному колгоспному дворі проживали: голова господарства ОСОБА_2 , 1940 р.н., та його дружина ОСОБА_12 , 1035 р.н. Таким чином, їх частки у вказаному майні по - 1/2. 
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Після смерті члена двору ОСОБА_12 спадщину фактично прийняв її чоловік ОСОБА_2 , проте юридично не оформив Таким чином, частка ОСОБА_2 у спадковому житловому будинку, який відносився до колгоспного двору, по АДРЕСА_1 становить 1/1, а саме 1/2 - в порядку спадкування після смерті дружини ОСОБА_12 , та 1/1 - як члену колишнього колгоспного двору.
Однак, у зв`язку із відсутністю  у позивачки документів, які б підтверджували право власності спадкодавця ОСОБА_2 на вищевказане спадкове майно та оригіналу державного акту серії І-ІФ № 016417, про що приватними нотаріуса зазначено у відповіді на звернення позивачки, позивачка на даний час не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. 
Також, позивачкою було надано оголошення в газету ЗР Інформ № 2(108) від 17.01.2025 про те, що Державних актів на право приватної власності серії І-ІФ № 016417 виданий на прізвище ОСОБА_2 та серії НОМЕР_5 виданий на прізвище ОСОБА_12 – вваж ти недійсними. 
За ст.1225 Цивільного кодексу України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельні ділянки не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. 
На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1225, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності на земельні ділянки: 
- площею 0,4833 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 016417; 
- площею 0,4833 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ІФ № 016413.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Місце проживання позивача ОСОБА_1 – АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 . 
Місцезнаходження відповідача Чернелицької селищної ради – вул.Незалежності,19 селище Чернелиця Коломийського району Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ 04355601.

Суддя: Гайдич Р. М.