Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/2317/26 
Номер провадження: 1-кп/511/251/26
07 липня 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання– ОСОБА_2 ,
розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026166390000085 від 18 березня 2026 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Роздільна Одеської області, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, призваного за мобілізацією, який проходить військову службу та зарахований на тимчасовий облік до батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 164 КК України, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією, відповідно до вимог статей 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України. 
Однак, порушуючи зазначені вимоги законодавства, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
Так, 16 вересня 2021 року Роздільнянським районним судом Одеської області було видано судовий наказ у справі №511/1936/21, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої дитини – доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі однієї чверті всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 13 вересня 2021 року та до досягнення донькою ОСОБА_6 повноліття, тобто до 05 лютого 2039 року.
Незважаючи на покладений судовим наказом обов`язок, ОСОБА_3 , маючи заборгованість зі сплати аліментів, у період з 01 липня 2025 року по 01 червня 2026 року умисно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, будучи фізично здоровим та працездатним, достовірно знаючи про покладений на нього обов`язок зі сплати аліментів, отримуючи доходи та маючи реальну можливість виконувати рішення суду, він на повідомлення державного виконавця про необхідність погашення заборгованості не реагував, заходів щодо сплати аліментів не вжив, унаслідок чого утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 176 078,92 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений частиною 1 статті 164 КК України, кваліфікований як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Диспозиція частини першої статті 382 КПК України визначає, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченомучастиною четвертоюстатті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час вивчинення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів, підтверджено факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3  кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною 1 статті 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
При призначенні покарання, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд враховує особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення (проступку) і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.
Так, обвинувачений ОСОБА_3  раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за час проживання у місті Роздільна скарг та заяв від мешканців Роздільнянської міської територіальної громади до міської ради щодо нього не надходило, до адміністративної відповідальності не притягувався (за даними адміністративної комісії). 
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням встановлених обставин справи, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступку), наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
Поряд з цим, враховуючи особу винного та інші обставини справи, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3  без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши статтю 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Матеріальна шкода відсутня.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази відсутні.
Керуючись статтями 100, 124, 174, 369 - 370, 373-374, 381, 382 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченогочастиною 1 статті 164 КК Українита призначити йому покарання у видіо бмеження волі на строк один рік.
На підставі статті 75 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строкуне вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирати.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:                      ОСОБА_1