Справа № 724/967/26
Провадження № 1-кп/724/81/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 
за участю секретаря: ОСОБА_2 
прокурора: ОСОБА_3 
обвинуваченого: ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026262160000041 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий, одружений, освіта загальна середня, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , всупереч постанови Хотинського районного суду Чернівецької області від 10.11.2025 у справі № 724/3569/25, яка набрала законної сили та згідно якої він позбавлений права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконувати, в частині позбавлення права керування транспортними засобами, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 68, ч. 1 ст. 129 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх почасовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, їх об`єднаннями на території України, усвідомлюючи те, що він позбавле ний права керувати транспортними засобами, 16.02.2026 приблизно о 13:21 год., здійснював рух автомобілем марки «Honda» моделі «Civic», реєстраційний номер НОМЕР_3 по автодорозі Н-03 (Житомир-Чернівці) неподалік автозаправної станції «ОККО», розташованої за адресою: вул. Шевченка, 22, м. Хотин Дністровського району Чернівецької області, чим ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а саме в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.
Прокурор у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження доказів, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений у судовому засіданні зазначив, що він повністю погоджується з фактичними обставинами кримінального правопорушення, які викладені у обвинувальному акті, не оспорює ці обставини та вважав недоцільним їх дослідити.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Одночасно судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати такі обставини справи в апеляційному порядку.
Суд визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідив надані сторонами документи, що стосуються особи обвинуваченого.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» згідно яким суд повинен уникати зайвих формальностей у разі визнання особою своєї вини, при цьому забезпечуючи належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив вчинення ним кримінального правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті. Суду пояснив, що в 2008 році отримав посвідчення водія, однак в 2018 році його було позбавлено права керування. З тих пір, він керує транспортним засобом без посвідчення водія. Також підтвердив, що його зупинили працівники поліції і при перевірці документів повідомили, що він позбавлений судом права керування. Одночасно підтвердив, що до суду на розгляд справи про адміністративне правопорушення він не з`являвся, однак постанова йому прийшла поштою, яку отримала його мама та передала йому для ознайомлення. Разом з цим, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, йому довелось сісти за кермо автомобіля, оскільки треба було забирати дітей зі школи, дитячого садка, а також відвозити до лікаря. У скоєному розкаявся, більше подібного вчиняти не буде, просив суд суворо його не карати.
Суд погоджується з правовою кваліфікацією дій обвинуваченого, оскільки кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК України настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому з метою його виправлення та виховання, судом враховуються наступне.
Прокурор в судових дебатах просив суд призначити міру покарання у виді позбавлення волі на два роки, при цьому звернув увагу на наявність підстав для застосування ст. 75 КК України на два роки.
Обвинувачений в судових дебатах погодився із запропонованою мірою покарання, вину визнав повністю.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання суд враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що відповідно до закріпленої в ст.12 КК України класифікації є нетяжким злочином;
- особу ОСОБА_4 , який не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності в сфері порушення ПДР, за що був позбавлений права керування транспортними засобами;
- обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;
- обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме Дністровським районним сектором №3 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області вбачається, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 має середній рівень ризику. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, сукупність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, доповідь органу пробації щодо можливого виправлення особи без ізоляції від суспільства, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, зваживши на обставини справи, молодий вік обвинуваченого, позитивну характеристику за місцем проживання, щире каяття обвинуваченого та готовність понести покарання, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та на підставі ст. 75 КК України вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, який буде достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.
При призначенні покарання судом враховано майновий стан обвинуваченого, який не працевлаштований, а також те, що на виконанні державної виконавчої служби перебуває 7 виконавчих проваджень щодо ОСОБА_4 на загальну суму 179031,20 грн., а тому суд не вбачає підстав для призначення покарання у виді штрафу.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення, і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_4  періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази: 3 (три) CD-диски марки «ALERUS» формату DVD-R об`ємом пам`яті 4.7GB/120MIN, із відеозаписами з службових нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження № 12026262160000041, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. 

Суддя: | ОСОБА_5