Справа № 456/3568/26
Провадження № 2-о/456/165/2026

РІШЕННЯ
іменем України

09 липня 2026 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Бучківської В. Л. ,
при секретарі Коцур А.І.
за участю заявниці ОСОБА_1 
представника заявниці Півуш Р.Б.
заінтересованої особи ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, 
в с т а н о в и в :
Підстава заяви (позиція заявника). Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис на строк 6 (шість) місяців відносно ОСОБА_2 та встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав кривдника: перебувати в місці проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; перебувати в місці проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви покликається на те, що 19 листопада 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 виконавчим комітетом Комарницької сільської ради Турківського району Львівської області актовим записом №07 був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у них народились двоє спільних дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 21 січня 2015 року виданим Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 3, серія НОМЕР_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 10 грудня 2015 року, виданим Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 3, серія НОМЕР_2 . Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 06 лютого 2026 року за заявою ОСОБА_2 шлюб був розірваний. Підставою для розірвання шлюбу стали обставини, що свідчать про відсутність спільних інтересів з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Після розлучення її колишній чоловік ОСОБА_2 почав вести агресивно та вчиняти домашнє насильство щодо неї та їхніх дітей, а саме: діяння психологічного, фізичного, економічного насильства, що виражається у наступному: психологічне насильство (словесні образи, лайка, приниження, погрози фізичної розправи, залякування, контроль у пересуванні); нецензурна фізичне насильство (ляпаси, стусани, штовхання, шарпання за волосся, нанесення побоїв, кидання в мене різноманітних предметів). На її неодноразові зауваження, прохання не реагує або починає вчиняти насильницькі діяння. У зв`язку з такими обставинами, рішеням виконавчого комітету Стрийської міської ради №214 від 04.06.2026 ОСОБА_2 був встановлений час на побачення з дітьми, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме в суботу з 17-00 до 20—00 та в неділю з 14-00 до 16-00 год. Однак, заінтересована особа систематично вживає алкогольні напої та веде антисоціальний і агресивний спосіб життя. 14 червня 2026 році з вищевикладених підстав вона звернулася до Національної поліції в м.Стрию, за фактом вчинення адміністративного правопорушення, про що було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серія ЕТ №110780 строком до 23.06.2026 до 16-30 год. На даний час вона, турбуючись за своє життя, та життя свої дітей, вимушена уникати спілкування з ним.
Заявниця ОСОБА_1 в судовому засідання заяву про видачу обмежувального припису підтримала з підстав, зазначених в заяві та пояснила, що колишній чоловік постійно вчиняє домашнє насильство відносно неї, поводить себе агресивно, діти його бояться. 
Представник заявниці ОСОБА_6 в судовому засідання заяву про видачу обмежувального припису підтримала з підстав, зазначених в заяві.
Позиція заінтересованої особи.
В судовому засіданні ОСОБА_2 вказав, що якщо діти дійсно не хочуть з ним спілкуватися, він їм не дзвонитиме. Зазначив, що на даний час проживає окремо в с. Ходовичі. Будинок, в якому проживає колишня дружина з дітьми є спільною сумісною власністю подружжя. Жодних неправомірних дій відносно дітей він не вчиняв.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. 
Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.06.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, зіанттересованої особи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, досуду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.
За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.
19 листопада 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 виконавчим комітетом Комарницької сільської ради Турківського району Львівської області був зареєстрований шлюб, актовий запис №07. 
Від даного шлюбу у сторін народились двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 21 січня 2015 року, виданим Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 3, серія НОМЕР_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 10 грудня 2015 року, виданим Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 3, серія НОМЕР_2 . 
Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 06 лютого 2026 року за заявою ОСОБА_2 шлюб між сторонами розірвано. 
Рішеням виконавчого комітету Стрийської міської ради №214 від 04.06.2026 ОСОБА_2 був встановлений час на побачення з дітьми, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме в суботу з 17-00 до 20—00 та в неділю з 14-00 до 16-00 год.
14 червня 2026 року видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серія ЕТ №110780 строком до 23.06.2026 до 16-30 год, у зв`язку з вчиненням домашнього насильства відносно ОСОБА_1 , а саме: зобов`язано залишити місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , заборона на вхід та перебування в місці проживання ОСОБА_1 , заборона в будь яки спосіб контактувати з ОСОБА_1 .
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади №2026/007381447 від 07.05.2026, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 .
Згідно з відомостями про зареєстрованих в житловому приміщенні осіб №119 від 08.05.2026, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з відповіддю начальника Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області №209408-2026 від 19.06.2026, повідомлено заявницю ОСОБА_1 про складення відносно ОСОБА_2 протоколу за ст.173-2 КУпАП.
Норми права, які застосовує суд при вирішенні заяви.
Згідно з ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Частина 2 ст. 27 Конституції України закріплює, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.
Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Згідно із п. 3, 4, 14 та 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
За п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
У ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» зазначено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: 1) постраждала особа або її представник; 2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; 3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.
Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків.
Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.
У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
Відтак, рішення про видачу обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, а тому для обмеження права кривдника необхідним є встановлення ризиків, які несе його поведінка по відношенню до постраждалої особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
За ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.
Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.
Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві (постанови Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 509/2131/18, провадження № 61-271св19; від 23 грудня 2020 року у справі № 753/17743/19, провадження № 61-23053св19; від 24 лютого 2021 року у справі № 570/2528/20, провадження № 61-16103св20; від 12 січня 2022 року в справі № 752/9731/21, провадження № 61-14045св21).
Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зробив висновок, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
У постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 216/4309/21 (провадження № 61-1199св22) зроблено висновок, що докази, які додаються до заяви, мають стосуватись місця вчинення домашнього насильства, ризиків безпеки постраждалої особи, вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, тобто докази мають стосуватись обґрунтованих побоювань з приводу того, що особа (кривдник) здатний вдатися до небезпечних проявів домашнього насильства у будь якому його вигляді - психологічному, фізичному, економічному, тощо.
Це можуть бути докази застосування психологічного насильства, приниження гідності, жорстокого поводження з боку заінтересованої особи до заявника, катування, нелюдського поводження, що передбачає спричинення сильних фізичних та душевних страждань, тривалість та системність протиправної поведінки кривдника та докази того, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, продовжує агресивні дії по відношенню до заявника, не бажає змінювати свою поведінку, а тому існує ризик продовження кривдником таких дій, а отже і необхідність застосування обмежувального припису є обґрунтованими.
В якості доказів до заяви можуть додаватись, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою особою органів Національної поліції; терміновий заборонювальний припис стосовно кривдника, винесений працівником уповноваженого підрозділу поліції; обмежувальний припис, винесений судом у кримінальному провадженні; інші документи, які засвідчують факт насильства; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Мотивована оцінка доказів, наданих заявником та висновки суду за результатами розгляду заяви.
В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб між сторонами розірвано рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 лютого 2026 року, справа №456/7033/25. 
Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 21 січня 2015 року, виданим Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 3, серія НОМЕР_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 10 грудня 2015 року, виданим Стрийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 3, серія НОМЕР_2 . 
Рішеням виконавчого комітету Стрийської міської ради №214 від 04.06.2026 ОСОБА_2 був встановлений час на побачення з дітьми, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме в суботу з 17-00 до 20—00 та в неділю з 14-00 до 16-00 год.
Як на підставу для видачі обмежувального припису, а саме: перебувати в місці проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; перебувати в місці проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , заявниця покликається на єдиний документ - терміновий заборонний припис від 14 червня 2026 року стосовно кривдника серії ЕТ №110780 строком до 23.06.2026 до 16-30 год, у зв`язку з вчиненням домашнього насильства відносно ОСОБА_1 ,згідно з яким: зобов`язано залишити місце проживання (перебування) ОСОБА_1 , заборона на вхід та перебування в місці проживання ОСОБА_1 , заборона в будь яки спосіб контактувати з ОСОБА_1 .
Суд звертає увагу, що заявниця звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису в інтересах дітей, а не в своїх інтересах, в якій просить заборонити батьку перебувати за місцем проживання його дітей, у помешканні, яке належить на праві спільної сумісної власності колишньому подружжю.
Однак, всупереч вимог ст.350-2, ст.350-4 ЦПК України, заявник жодного документу, який би свідчив про факт вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства відносно дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не подала, а тому суд позбавлений можливості встановити яким формам домашнього насильства піддавалися діти заявниці, чи взагалі піддвалаися таким формам насильства та оцінити ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві, якщо таке мало місце.
Єдині документи, які заявниця долучила до заяви, це терміновий заборонний припис, виданий по факту вчинення домашнього насильства відносно неї, заявниці, і саме щодо неї внесено відповідні заборони ОСОБА_2 , та відповідь начальника Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області №209408-2026 від 19.06.2026, згідно з якою повідомлено заявницю ОСОБА_1 про складення відносно ОСОБА_2 протоколу за ст.173-2 КУпАП.
При цьому постанови суду, якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, заявниця не долучила, клопотання про витребування доказів, ані заявниця, ані її представник до суду не подали,що позбавило суд можливості перевірити факт притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.
Суд зауважує, що в судовому засіданні заявниця, окрім слів про те, що батько кричить на дітей, не змогла пояснити суду, які саме неправомірні дії батько вчиняє відносно дітей, щоб наведене було підставою для позбавлення батька можливості спілкуватися з дітьми за місцем їх спільного проживання. 
Суд вважає, що заявниця, звертаючись до суду з заявою намагається обмежити ОСОБА_2 у доступі до їх спільного будинку, який вони збудували (придбали) за час шлюбу, остання в судовому засіданні не заперечила, що батько може спілкуватися з дітьми, але не за місцем їх проживання, якщо діти самі цього захочуть. 
За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи(п. 9 ч.1 ст.1 Закону).
До заяви заявницею не долучено жодного документу, який би свідчив про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства по відношенню до своїх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Відповідь начальника Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області №209408-2026 від 19.06.2026, згідно з якою повідомлено заявницю ОСОБА_1 про складення відносно ОСОБА_2 протоколу за ст.173-2 КУпАП, не є підставлю вважати, що ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за ст..173-2 КУпАП, в тому числі щодо вчинення домашнього насильства відносно неповнолітніх дітей.
Саме по собі звернення заявника до органів поліції, служби у справах дітей не є належними доказами на підтвердження факту вчинення домашнього насильства при розгляді заяви у порядку цивільного судочинства.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі справа № 216/4309/21, провадження№ 61-1199св22.
З огляду на вищевикладене, заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наведених вище мотивів та підстав.
На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265, 268, 350-1, 350-6 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:
В задоволенні заяви  ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; 
Представник заявника: Півуш Руслана Богданівна, РНОКПП НОМЕР_4 , місце знаходження: м. Стрий, вул.. Валова,1/1; 
Заінтересована особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: Львівська обл., Стрийський район, с.Ходовичі. 

Головуючий суддя       В.Л.Бучківська