Ічнянський районний суд Чернігівської області  

Провадження № 2/733/82/26
Єдиний унікальний №733/2388/25
Рішення
Іменем України
31 липня 2026 року  м. Ічня 
Ічнянський районний суд Чернігівської області 
у складі головуючого – судді Вовченка А.В.,
за участю секретаря Ткаченко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами загального провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю,

установив:
У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду і зазначеним вище позовом, мотивуючи його тим, що з кінця 2010 року по сьогоднішній день вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє нерухомим майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . Крім того, вона підтримує у належному стані квартиру шляхом проведення поточних та капітальних ремонтів, сплачує комунальні послуги. 10 жовтня 2025 року було виготовлено технічний паспорт. Власників та користувачів даної квартири не має. Посилаючись на добросовісність, відкритість та безперервність користування житлом, позивачка просила визнати за нею право власності на вказану квартиру за набувальною давністю.

Ухвалою судді Ічнянського районного суду Чернігівської області Овчарика В.М. від 28 листопада 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання (а.с. 29). Ухвалою суду від 22 cічня 2026 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с. 36). Ухвалою суду від 30 березня 2026 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено (а.с. 82-84).

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав, при цьому вказала, що на даний час вона проживає в АДРЕСА_2 , але з 2011 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . За період її проживання за місцем реєстрації вона провела газ, світло та воду у дану квартиру. Тобто, з кінця 2010 року по сьогоднішній день вона добросовісно володіє та користується вказаною вище квартирою сплачує комунальні послуги, проводить поточні ремонти. За весь цей період ніхто на дану квартиру не претендував. На даний час хоче оформити право власності на неї, але у зв`язку з відсутністю відомостей про попередніх власників та користувачів квартири, а також враховуючи те, що право власності на дане житло не зареєстроване, змушена звернутися до суду. 

Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Представник відповідача Парафіївської селищної ради у судове засідання також не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показала, що з 1979 року вона працювала на Парафіївському цукрокомбінаті імені К.Маркса. Після зупинення Парафіївського цукрового заводу до 2009 року працювала бухгалтером на ВАТ «Блок Агросвіт», а з 2009 року працювала інспектором кадрів та секретарем за сумісництвом на ПАТ «Блок Агросвіт». Працівникам видавали «на руки» ордери на приватизацію житла за підписом директора, копії яких відсутні. У багатоквартирному будинку АДРЕСА_4 є чотири квартири. Троє власників приватизували видані їм квартири. В квартирі АДРЕСА_5 проживала ОСОБА_3 разом з чоловіком та сином. Після смерті останніх, ОСОБА_3 виїхала з даної квартири. Відсутня та невідома інформація про приватизацію останньою даної квартири. У 2011 році ВАТ «Блок Агросвіт» був виданий наказ про виділення вказаної квартири ОСОБА_4 , яка проживала за даною адресою разом з донькою. Даний наказ давав право на приписку у квартирі. На даний час у будинку АДРЕСА_4 ніхто не проживає, лише ОСОБА_1 користується квартирою АДРЕСА_5 .
Відзиву на позов відповідачем не подано.
Дослідивши матеріали справи та вивчивши все в сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1 з 16.12.2011 року (а.с. 7).
Згідно довідки № 01-20/484 від 13.10.2025 року, виданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Парафіївської селищної ради, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за вказаною вище адресою, безперервно та відкрито користується квартирою, починаючи з 16.12.2011 року по даний час (а.с. 9).
11 жовтня 2025 року на ім`я ОСОБА_1 виготовлений технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 14).

ОСОБА_1 та КП «Добробут» Парафіївської селищної ради, АТ «Чернігівобленерго» та ПАТ «Чернігівгаз» були укладені договори про надання відповідних послуг (а.с. 15-26).

Згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_5 , остання з 12.12.2007 року прийнята на роботу у ВАТ «Парафіївський цукровий завод» (а.с. 63-64).
Згідно довідки від 20.02.2026 року КАУ «Трудовий архів» Парафіївської селищної ради вбачається те, що згідно наказу № 44-Л від 30.10.1992 року Парафіївський цукрокомбінат імені К.Маркса перейменовано в орендне підприємство «Парафіївський цукровий завод» з 30.10.1992 року; згідно загальних зборів засновників ВАТ № 1 від 01.03.1996 року орендне підприємство «Парафіївський цукровий завод» перейменовано у ВАТ «Парафіївський цукровий завод» з 30.04.1996 року; згідно загальних зборів акціонерів ВАТ протокол № 13 від 27.03.2009 року ВАТ «Парафіївський цукровий завод» перейменовано у ВАТ «Блок Агросвіт» з 02.09.2009 року; згідно загальних зборів акціонерів ВАТ протокол № 1 від 28.01.2012 року ВАТ «Блок Агросвіт» перейменовано на ПАТ «Блок Агросвіт» з 07.02.2012 року (а.с. 71).

Відповідно до архівної довідки № 01-15/113 від 25.02.2026 року, виданої Комунальною архівною установою «Трудовий архів» Парафіївської селищної ради, про підтвердження видачі квартири робітниці ВАТ «Блок Агросвіт» ОСОБА_5 вбачається, що згідно Витягу із наказу по ВАТ «Блок Агросвіт» від 07.11.2011 року ОСОБА_6 виділено квартиру АДРЕСА_1 та членам її сім`ї. Підстава: рішення правління від 31.10.2011 року № 12 (а.с. 72). 
Також у судовому засіданні встановлено, що за вказаною вище адресою: квартира АДРЕСА_1 , проживала ОСОБА_3 (а.с. 70), яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла (а.с. 92). 
Згідно наданої Ічнянською районною державною нотаріальною конторою інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 85059351 від 29.04.2026 року вбачається, що спадкова справа до майна померлої  ІНФОРМАЦІЯ_1  ОСОБА_1 не заводилася (а.с. 102,103).
Також відсутня інформація про реєстрацію останньою права власності на вказану вище квартиру.
Згідно довідки № 346-25 від 14 листопада 2025 року, виданої КП «Архітектура Ічнянщини», станом на 31.12.2012 року по даним обліку реєстрації документів про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 13).

Згідно інформації, наданої адвокату Сидоренку О.В., Парафіївською селищною радою 21.10.2025 № 03-09/3789, на балансі Парафіївської селищної ради дана квартира не обліковується (а.с. 11).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.11.2025 року відомості у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні (а.с. 12).

Відповідно до відповіді Регіонального відділення фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях № 351 від 13.03.2026 року на балансі даної установи квартира АДРЕСА_1 , не обліковується. Житловий будинок АДРЕСА_4 у процесі приватизації не увійшов до статутного капіталу ВАТ «Парафіївський цукровий завод», обліковувався на його балансі та залишався у державній власності до моменту реалізації управлінського рішення відповідно до вимог наказу ФДМУ та Міністерства економіки України від 19.05.1999 № 908/68, зареєстрованого у МЮУ 24.06.1999 за № 414/3707. Згідно з наказом ВАТ «Парафіївський цукровий завод» від 01.12.2009 року № 78а, вказаний будинок був знятий з балансу товариства у зв`язку з приватизацією квартир мешканцями (а.с.68,69,70).

Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує

виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.
Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Моментом виникнення майнових прав, а саме суб`єктивних прав учасників правовідносин, пов`язаних із володінням, користуванням і розпорядженням майном, є момент набуття права власності.

При вирішенні питання щодо правомірності набуття права власності суд повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб, позивач набув чи має намір набути право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному законом.
Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.
При цьому необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном.
Звідси йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може

бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.
Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.
Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною. Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Верховний Суд у постанові від 16 липня 2025 року у справі № 643/13004/23 зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 зазначила про те, що підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно наказу ВАТ «Парафіївський цукровий завод» від 01.12.2009 року № 78а вказаний будинок АДРЕСА_4 був знятий з балансу товариства у зв`язку з приватизацією квартир мешканцями. Натомість згідно Витягу із наказу по ВАТ «Блок Агросвіт» від 07.11.2011 року ОСОБА_5 виділено квартиру АДРЕСА_1 та членам її сім`ї. Підстава: рішення правління від 31.10.2011 року № 12.

Тобто, згідно наказу по ВАТ «Блок Агросвіт» від 07.11.2011 року ОСОБА_5 виділено спірну квартиру, хоча наказом від 01.12.2009 року № 78а - будинок АДРЕСА_4 був знятий з балансу товариства.

Ураховуючи викладене, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 здійснюється володіння та користування спірним нерухомим майном на підставі певного юридичного титулу, що відповідно до вищезазначених положень закону виключає застосування набувальної давності у спірних правовідносинах. 

Сам по собі факт користування позивачкою квартирою, утримання її, здійснення оплати за житлово-комунальні послуги не може бути підставою для виникнення у нього права власності за набувальною давністю (постанова Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 337/4725/18).

Враховуючи, що умови передбачені ст. 344 ЦК України для набуття права власності за набувальною давністю відсутні суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, покладає понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору на позивача.

Керуючись статтями 328, 344 ЦК України, статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд 

ухвалив:

У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Парафіївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності на квартиру за набувальною давністювідмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Парафіївська селищна рада Прилуцького району Чернігівської області, місце розташування: вул. Т. Шевченка, 62, смт. Парафіївка Прилуцький район Чернігівська область, ЄДРПОУ 04412521.

Повне судове рішення складено 31 липня 2026 року.

Суддя А. В. Вовченко