Справа № 212/7489/26 
2-о/212/166/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участю секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши за відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних технічних засобів в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення юридичного факту знаходження на утриманні,-
В С Т А Н О В И В:
У травні 2026 року заявниця звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просила встановити факт її перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . На момент смерті вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а чоловік був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 і вона разом з чоловіком проживала за вказаною адресою з 27 червня 1978 року. Проживаючи разом із чоловіком, вони вели спільне господарство, у них був спільних бюджет, який складався із заробітної плати її чоловіка, а починаючи з 2008 року, коли чоловік став отримувати пенсію – також з його пенсійних виплат. За рахунок вказаного бюджету вони купували продукти харчування, одяг, взуття, медичні препарати та сплачували комунальні послуги. З 2005 року вона перебуває на обліку у пенсійному фонді та отримує пенсію за віком і на день смерті її чоловіка вона отримувала пенсію у розмірі 6267,26 грн. За життя її чоловік отримував пенсію у розмірі 15100 грн., а на день смерті – 17000 грн., що майже у 2,5 рази перевищувало дохід, що отримувала заявниця. Після смерті чоловіка, у квітні 2026 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України у Дніпропетровській області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області у переході пенсії у разі втрати годувальника їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю довідки про спільну реєстрацію місця проживання з годувальником на момент смерті. 
Ухвалою суду від 21 травня 2026 року відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження, витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області: відомості щодо нарахованої пенсії за період з 01 січня 2024 року по 28 березня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості щодо нарахованої пенсії за період з 01 січня 2024 року по 28 березня 2026 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою суду від 01 липня 2026 року залучено до участі у вказаній цивільній справі у якості заінтересованої особи – Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Витребувано у Відділі обслуговування громадян № 16(сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць, буд. 37в): відомості щодо нарахованої пенсії за період з 01 січня 2024 року по 28 березня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості щодо нарахованої пенсії за період з 01 січня 2024 року по 28 березня 2026 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заявниця надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.
Представники заінтересованих осіб Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що з 1978 року вона знає заявницю і її чоловіка як родину, вони сусідки по під`їзду по АДРЕСА_3 . Заявниця весь час проживала разом зі своїм чоловіком однією родиною, чоловік заявниці спочатку працював на фабриці, мав заробітну плату, а потім і велику пенсію, він завжди казав, що на пенсію ОСОБА_4 вони не прожили б. ОСОБА_4 отримувала мінімальну пенсію і сильно хворіла, її утримував чоловік. Потім чоловік заявниці помер, а ОСОБА_4 не змогла перейти на його пенсію. 
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що знає ОСОБА_4 ще зі школи, у яку вони разом ходили, мешкають сорок вісім років в одному будинку у одному під`їзді. ОСОБА_4 жила зі своїм чоловіком, він її утримував, допомагав, оскільки вона постійно хворіла діабетом, а перед його смертю ще й зламала руку.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 одружились 10 серпня 1969 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, видане 10 серпня 1969 року Оболонською сільською радою Семенівського району Полтавської області, актовий запис № 22 від 10 серпня 1969 року. Після укладення шлюбу змінила прізвище з “ ОСОБА_7 ” на “ ОСОБА_8 ” .
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 24 листопада 2014 року по теперішній час, що підтверджується відповідною відміткою у паспорті громадянки України на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого 29 листопада 1996 року Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, видане 30 березня 2026 року Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради, актовий запис № 1508 від 30 березня 2026 року.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 912100189193 від 20 квітня 2026 року ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю законних підстав. З вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до пенсійного фонду із заявою щодо переходу на інший вид пенсії (з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника) та у результаті проведеного аналізу електронної пенсійної довідки встановлено, що документи про факт перебування на утриманні померлого годувальника відсутні.
З акту від 27 квітня 2026 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 та посвідченого майстром та директором ТОВ “Житлокомцентр”, ОСОБА_1 вела спільне господарство зі своїм чоловіком ОСОБА_2 до моменту його смерті та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 з 27 червня 1978 року по теперішній час. 
З довідки про доходи № 9467 4043 2470 2473 від 30 квітня 2026 року, виданої Криворізьким північним об`єднаним управління ПФУ у Дніпропетровській області вбачається, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком: за січень 2026 року – 5662,41 грн., за лютий 2026 року - 5662,41 грн., за березень 2026 року – 6267,26 грн. Сума пенсії за період з 01 січня 2026 року по 31 березня 2026 року складає 17592,08 грн.
Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 знаходиться на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком та за період з січня 2024 року по березень 2026 року всього отримала 141762,15 грн., в тому числі за березень 2026 року отримала 6267,26 грн.
ОСОБА_2 знаходився на обліку у Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком та за період з січня 2024 року по березень 2026 року всього отримав 386636,43 грн., в тому числі за березень 2026 року отримав 17009,99 грн.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
Статтею 9 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Пунктом 1 ст.10 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Згідно статті 36 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.
Члени сім`ї, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.
До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст.38 Закону України “Про пенсійне забезпечення” члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.
Відповідно до п.2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 вбачається, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, а також надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.
Згідно із п.2.11 вищевказаного Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику в правах про встановлення фактів, що мають юридичне значення” № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення” № 5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.
В постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17 вказано, що якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.
Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
Так, матеріалами справи встановлено, що позивач та іі чоловік перебували у зареєстровану шлюбі з 01 березня 1975 року. Чоловік позивача за життя отримував пенсію та страхові виплати, сукупний розмір яких значно більший, аніж у позивача, якій також виплачується пенсія за віком. 
Матеріалами справи також підтверджено, що заявниця та її чоловік перебуваючи у зареєстровану шлюбі з 10 серпня 1969 року, хоча були зареєстровані за різними адресами, однак проживали разом за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджено актом та показами свідків. При цьому, померлий чоловік заявниці за життя отримував пенсію, щомісячний розмір якої становив 17009,99 грн. і був значно більший, аніж у заявниці, якій також виплачується пенсія за віком в розмірі 6267,26 грн. на місяць. 
Отже, факт отримання одним із подружжя значно більшого розміру доходу (пенсії), ніж інший з подружжя, який є непрацездатним, достатньою мірою підтверджує ті обставини, що постійним і основним джерелом засобів до існування того з подружжя, хто отримує менший дохід, є пенсія іншого з подружжя.
Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв`язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.
Згідно ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.
Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Полтавській області про встановлення юридичного факту знаходження на утриманні - задовольнити.
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, код ЄДРПОУ 13967927, юридична адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 34.
Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, код ЄДРПОУ 21910427, юридична адреса: Дніпропетровська обл.., м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26.
Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 15 липня 2026 року. 

Суддя: М.Д. Власенко