Справа № 161/4700/26 
Провадження № 2-а/161/109/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого – судді Кихтюка Р.М. секретаря Вегери Д.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності MVA 2601525 від 30.01.2026 року.
Свій позов мотивує тим, що вказаною на нього неправомірно накладено адміністративний штраф в розмірі 680 грн. за порушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Із вказаної постанови слідує, що 29.01.2026 року о 12.26 год. у м. Луцьку по вул.Винниченка,25, особа, яка керувала автомобілем «Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_1 , порушила правила стоянки, а саме: здійснила стоянку транспортного засобу таким чином зробивши неможливим рух інших транспортних засобів та перешкод для руху пішоходів, чим порушила п. 15.10 «д» ПДР України та ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Із винесеною постановою не погоджується, вважає її незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відображає дійсних обставин справи, так як відсутні заміри ширини проходу; не зафіксовано повного блокування тротуару; не видно відсутності мінімального простору для проходу пішоходів; не зафіксовано жодного пішохода, який не зміг здійснити рух, а тому просить її скасувати.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Департаментом муніципальної варти Луцької міської ради надійшов відзив на позовну заяву з додатками фотофіксації виявленого порушення правил паркування і стоянки, у якому просить в задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Із постанови серії MVA 2601525 від 30.01.2026 року слідує, що 29.01.2026 року о 12.26 год. у м. Луцьку по вул.Винниченка,25, виявлено незаконність стоянки особою, яка керувала автомобілем «Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_1 , а саме: здійснення стоянки транспортним засобом таким чином зробивши неможливим рух інших транспортних засобів та перешкод для руху пішоходів, чим порушено п. 15.10 «д» ПДР України та ч. 3 ст. 122 КУпАП., за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. (а.с. ).
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Відповідно до ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Надаючи правову оцінку спірній постанові, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи слідує, що правопорушення, яке кваліфікувалося відповідачем позивачу, стосується порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
В свою чергу у примітці до ст.14-2 КУпАП передбачено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.
Отже, належними доказами вчинення порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), є здійснення не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.
Пунктом 15.10 «д» ПДР визначено, що стоянка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У поданому відзиві представником відповідача належним чином та у повному обсязі доводиться факт порушення позивачем правил парковки, зокрема, матеріалами фотофіксації достовірно підтверджується факт здійснення стоянки транспортного засобу «Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_1 29.01.2026 року о 12.26 год. у м. Луцьку по вул.Винниченка,25, зробивши неможливим рух інших транспортних засобів та створивши перешкоди для руху пішоходів( а.с ).
Суд вважає, що надані відповідачем докази та фотоматеріали є належним та допустимим доказом, у розумінні положень ст. 251 КУпАП, ст.ст.72, 99 КАС України.
Отже, судом встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Оскільки судом на підставі наданих фотоматеріалів та інших доказів встановлена обґрунтованість та правомірність оскаржуваного рішення відповідача, а також відсутність процесуальних порушень прав позивача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов висновку, що слід залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Отже, керуючись ст. ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 192, 211, 238 ч. 1 п. 1, 241-246, 248, 256, 286, 293, 295, 297 КАС України; суд, -

У Х ВА Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії MVA 2601525 від 30.01.2026 року – відмовити.
Згідно зі статтями 255, 286, 293, 295 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повний текст судового рішення складений 10 липня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області         Р.М. Кихтюк