Справа № 944/364/26
Провадження №2/944/1403/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.07.2026 року | м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Білецької М.О.
секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.
позивача ОСОБА_1 
представника відповідача Толюпи В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Яворові, в режимі відеоконференції, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Лігал ЛТД Дніпро» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:
26 січня 2026 року ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ТОВ «Юридична компанія «Лігал ЛТД Дніпро» про захист прав споживачів, в якому просить розірвати договір №К-16052501 від 16.05.2025, укладений між ним та ТОВ «ЮК «Лігал ЛТД Дніпро», стягнути з відповідача на його користь сплачені за Договором кошти в сумі 35 000 грн. та стягнути 20 000 грн. моральної шкоди.
В обґрунтування позовної зави зазначає, що 16.05.2025 між ним та ТОВ «ЮК «Лігал ЛТД Дніпро» укладено Договір №К-16052501. Предметом Договору є підготовка та подання адвокатського запиту до військової частини та вищого командування, підготовка та подання адвокатського запиту до РВЛК та ЦВЛК, підготовка та подання позовної заяви до суду (за необхідності), юридичний супровід з питанням направлення на проходження ВЛК, оскарження рішення ВЛК та щодо оскарження службових розслідувань. 
На виконання умов Договору позивачем на рахунки відповідача було сплачено 35 000 грн. 00 коп.
Відповідно до розділу 2 Договору, Виконавець зобов`язаний надати якісні послуги. Однак відповідач істотно порушив умови Договору та з 14.11.2025 адвокат припинив будь-який зв`язок з позивачем. Попри перебування в зоні бойових дій, позивач був змушений самостійно виконувати обов`язки адвоката, подавати докази слідчому ДБР, оскаржувати бездіяльність слідчого в судах подавати скарги до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони. Факт того, що всі процесуальні перемоги здобуті ним особисто, свідчить про повне невиконання послуг Відповідачем
У відповіді на його претензію від 12.01.2026, відповідач надав завідомо неправдиву інформацію про те, що позивача нібито визнано потерпілим у кримінальному провадженні. Як доказ виконаної роботи відповідач долучив Витяг з ЄРДР №62025170030001026 стосовно сторонньої особи — ОСОБА_3 . Це свідчить про те, що відповідач не проводив належної роботи за укладеним договором і намагається привласнити кошти, використовуючи документи інших клієнтів.
Фактично будь-які окремі дії відповідача не становлять цінності для позивача, оскільки вони не призвели до належного захисту прав. Більше того, надання відповідачем фальшивого звіту та хибне твердження про визнання позивача потерпілим нівелює будь-які їхні попередні дії, оскільки свідчить про введення в оману та неналежну якість послуг в цілому. 
Покликається на положення ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», відповідно до якої, у разі виявлення істотних недоліків послуги, споживач має право на розірвання договору та повернення повної вартості сплачених коштів.
З урахуванням наведеного, через бездіяльність відповідача позивач, перебуваючи на фронті, був змушений витрачати обмежений час на юридичну самоосвіту та самостійне ведення справ у судах. Замість обіцяного захисту він отримав ігнорування та обман, що завдало моральної шкоди та підірвало довіру до адвокатської інституції. 
Враховуючи наведене, вважає що йому було завдано моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., яку просить стягнути в судовому порядку. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 06.03.2026 відкрито спрощене провадження у справі та призначено судове засідання.
25.03.2026 представник відповідача ТОВ «Юридична компанія «Лігал ЛТД Дніпро» Крамной С.С. через систему «Електронний суд» скерував до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що у позовній заяві ОСОБА_2 вказує, що: «…всі процесуальні перемоги здобуті мною особисто, що свідчить про повне невиконання послуг Відповідачем…», однак відповідач не погоджується з таким твердженням позивача, оскільки юридичні послуги, передбачені п.1.2. Договору №К-16052501 були надані повністю. Відповідач погоджується, що 16.05.2025 між ТОВ «Юридична компанія «Лігал ЛТД Дніпро» і ОСОБА_2 укладено Договір про надання юридичних послуг №К-16052501.
Завзначає, що п. 1.2 Договору визначено юридичні послуги, які повинен був надати виконавець замовнику. Відповідачем в інтересах позивача було підготовлено документи, а саме: адвокатські запити до військової частини НОМЕР_1 , адвокатські запити до Командування Десантноштурмових військ, адвокатські запити до Державного бюро розслідувань, позовну заяву до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Підготовка та направлення документів підтверджується трекінгами АТ «Укрпошта»: адвокатського запиту до командування Десантно-штурмових військ - НОМЕР_2 , рапорту до командування Десантно-штурмових військ, позовної заяви до Дніпропетровського окружного адміністративного суду - 4900100253343, скарга слідчому судді до Шевченківського районного суду м. Дніпра - 4900100284982, звернення про вчинення кримінального правопорушення до прокуратури – 4900100420959 тощо. На подані адвокатські запити отримувалися відповіді від установ до яких вони подавалися.
В інтересах Замовника було підготовлено позовну заяву до військової частини НОМЕР_1 (справа №160/18057/25), позовні вимоги у якій було задоволено. На виконання рішення суду було надано Акт службового розслідування разом з додатками щодо притягнення посадової особи військової частини до дисциплінарної відповідальності, який долучається до Відзиву. Подання доказів слідчому Державного бюро розслідувань, оскарження бездіяльності слідчого про які Позивач вказує у п.1 Відзиву взагалі не було передбачено Договором та по своїй суті передбачає розгляд справи у порядку, визначеним Кримінальним процесуальним законом, а не в порядку адміністративного судочинства. Про зміст та перелік наданих послуг Замовнику повідомлялося у відповіді від 12.01.2026 р. Зі сторони Виконавця було підготовлено навіть більший обсяг документів на підставі яких згодом було відкрите кримінальне провадження.
Крім цього, позивач вказує, що відповідач здійснює обман та фальсифікацію звітності, однак не наводить належних доказів на підтвердження своїх тверджень. Так, 18.07.2025 Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтаві було надано відповідь щодо початку досудового розслідування за ч.5 ст. 426-1 КК України та за ч. 1 ст. 366 КК України. До зазначеної відповіді ТУ ДБР у м. Полтава від 18.07.2025 було долучено додатки на 2 арк., у одному з яких містився Витяг з ЄРДР щодо військовослужбовця ОСОБА_3 . Однак контроль за наданням достовірних та точних відомостей у кримінальному провадженні не може покладатися на Виконавця, оскільки чинним законодавством та укладеним Договором це не передбачено.
Також, позивач зазначає, що підписаний Акт до Договору не може братися до уваги у зв`язку з відсутністю фактичного виконання робіт. Проте зазначене твердження не відповідає обставинам справи, оскільки в інтересах Замовника здійснювалася підготовка необхідних документів визначених процесуальним законодавством, подання адвокатських запитів щодо витребування необхідних відомостей та позовної заяви до суду. Позивач підписав Акт до Договору добровільно та без будь-яких претензій.
Також Позивач вимагає відшкодування моральної шкоди, але не обґрунтовує в чому вона полягає. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
З урахуванням наведеного, просить в задоволення позову відмовити. Крім цього, просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 20 000,00 грн. 
26.03.2026 позивач ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» скерував до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що вимоги та доводи відповідача, викладені у відзиві, не визнає в повному обсязі. Фактично оскільки позиція відповідача ґрунтується на формальному підході до виконання договору. Предмет договору стосувався, в тому числі захисту його прав у зв`язку з надуманим фактом «СЗЧ». Станом на момент подання відповідачем позовів у справі №160/18057/25, питання вже було вичерпане: командуванням в/ч НОМЕР_1 офіційно встановлено відсутність його вини ще у квітні 2025 року. Таким чином, витрачання гонорару в розмірі 35 000 грн на судові процеси «за папірець», який не мав жодного правового впливу на його статус, є штучним нагромадженням обсягу послуг без реального захисту інтересів клієнта.
Відповідач намагається нівелювати факт надання звіту на ім`я іншої особи ( ОСОБА_4 ), називаючи це «технічною помилкою». Наголошує, що згідно зі ст. 21, ст. 22 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та ст. 6 Закону «Про захист прав споживачів», виконавець зобов`язаний надати якісну послугу. Наявність у звіті персональних даних сторонньої особи є прямим доказом того, що відповідач не здійснював фактичного опрацювання його справи, а діяв халатно, що виключає можливість визнання таких послуг належними.
Посилання відповідача на підписаний Акт як на доказ відсутності претензій є маніпулятивним. Підписання Акту відбулося на засадах презумпції добросовісності адвоката. На той момент він не міг виявити приховані недоліки послуг, такі як недоцільність судових позовів та плутанина в документах. Наявність Акту не звільняє виконавця від відповідальності за надання послуг, що не відповідають меті договору. 
Заявлена відповідачем вимога про стягнення з нього 20 000 грн. витрат є очевидним зловживанням процесуальними правами. Керуючись ч.4 ст.137 ЦПК України, витрати мають бути співмірними зі складністю справи. Вимога стягнути таку суму з військовослужбовця за підготовку відзиву, який лише підтверджує недбалість компанії, є несправедливою та необґрунтованою.
З урахуванням наведеного, просить позов задовольнити. 
01.04.2026 представник відповідача ТОВ «Юридична компанія «Лігал ЛТД Дніпро» Крамной С.С. через систему «Електронний суд» скерував до суду заперечення на відповідь на відзив в яких зазначає, що у відповіді на відзив позивач зазначає, що: «…предмет договору стосувався, в тому числі захисту прав у зв`язку з надуманим фактом СЗЧ…». Проте, відповідач не погоджується з таким міркування позивача, оскільки відповідно п. 1.2 укладеного Договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику наступні юридичні послуги: підготовка та подання адвокатського запиту до військової частини та вищого командування; підготовка та подання адвокатського запиту до РВЛК та ЦВЛК; підготовка та подання позовної заяви до суду (за необхідності); юридичний супровід з питання направлення на проходження ВЛК, оскарження рішення ВЛК та щодо оскарження службових розслідувань. Тобто, будь-яка згадка у предметі Договору про захист прав та інтересів позивача у справі пов`язаній саме з самовільним фактом залишення частини відсутня. 
По-друге, позивач зазначає, що відповідачем було допущено грубу недбалість при виконанні зобов`язань. При цьому позивач посилається на Витяг з ЄРДР на ім`я ОСОБА_5 , який був надісланий йому разом із відповіддю на заяву про розірвання Договору. Однак, вважаю за необхідне зазначити, що відповідно п. 5.2 Договору Виконавець не гарантує розгляд справи (звернення) державними, судовими та іншими органами, організаціями і установами свідомо на користь Замовника, оскільки вирішення завдання Замовника не входить до компетенції Виконавця, у тому числі, в частині строків розгляду справи (звернення). Зазначений Витяг з ЄРДР на ім`я ОСОБА_5 був надісланий з боку правоохоронного органу до повноважень якого відноситься ведення такого реєстру та надання витягів з останнього, а тому Виконавець при виконанні укладеного Договору не може оцінювати надані відповіді на їх належність чи відповідність обставинам справи. 
По-третє, позивач заявляє, що: «…наявність Акту не звільняє виконавця від відповідальності за надання послуг, що не відповідають меті договору». На заперечення даного доводу заявляю, що підготовка та подання документів, передбачених п. 1.2. Договору, безпосередньо узгоджувалася з позивачем та йому повідомлялося про отримані відповіді. Перелік юридичних послуг визначається предметом Договору, який міститься у п.1.2 Договору, а поняття «мета» на яке посилається позивач у Договорі не міститься. З опису долучених позивачем документів вбачається, що вони стосуються саме кримінального провадження за ч. 2 ст. 382 КК України, що укладеним договором не передбачалося. 
По-четверте, у п. 3.7 Договору вказано, що строк дії даного договору становить 3 (три) місяці з дати його підписання. В свою чергу, Договір було підписано 16 травня 2025 року, а позивач звернувся з вимогою про розірвання тільки 13 грудня 2025 року, тобто після закінчення строку його дії. До того ж документи, про які позивач зазначає, що йому потрібно було готувати самостійно були підготовлені та подані ним вже після спливу дії Договору.
01.04.2026 позивач ОСОБА_2 подав через систему «Електронний суду» додаткові пояснення, в яких зазначає, що відповідач у своєму запереченні намагається виправдати надання нерелевантного звіту «помилкою ДБР». Проте, це твердження є абсурдним спростовується документально. За його заявою ДБР розслідуються провадження №62025170030013909 за ст. 426-1 ч.5 ККУ та №62025170030013910 за ст. 366 ч.1 ККУ, де він є офіційним заявником. Натомість відповідач надав витяг з ЄРДР щодо громадянина ОСОБА_3 за номером провадження №62025170030001026. Таким чином, відповідач надав звіт по зовсім іншому кримінальному провадженню, яке не має жодного відношення до його доручень. Це свідчить про те, що відповідач взагалі не здійснював роботу за його справами, а намагався ввести позивача в оману, видаючи результати роботи по справі сторонньої особи за виконання зобов`язань переді ним. Це є грубим порушенням професійної етики, введенням клієнта в оману та наданням послуги неналежної якості.
Крім цього відповідач маніпулює предметом Договору, заперечуючи його зв`язок із фактом нібито «СЗЧ». Предметом оскарження службових розслідувань, про які йдеться в Договорі, була в тому числі його нібито відсутність на службі. Жодної цінності дії відповідача (запити та позови у жовтні-листопаді 2025 року) не мали, оскільки командуванням в/ч НОМЕР_1 питання було вирішене ще у квітні 2025 року. Продовження «захисту» у справі, яка фактично не існувала, є штучним нарахуванням гонорару.
Крім цього зазначає, що підпис на Акті було поставлено ним до моменту виявлення того факту, що відповідач приховав відсутність реальної роботи, підсунувши документи щодо іншої особи ( ОСОБА_3 ). Вказані вище обставини свідчать про свідоме невиконання відповідачем умов Договору, надання послуг неналежної якості та намагання приховати свою недбалість шляхом подання неправдивих пояснень суду.
Відповідно до абз.2 ч.1 ст.244 КПК України у виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
Датою ухвалення та проголошення судового рішення в даній справі судом визначено 27.07.2026.
Просить позов задовольнити.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 заперечив позовні вимоги, просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.
Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, а також механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів визначені Законом України «Про захист прав споживачів».
За змістом ст. 1 Законом України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника, а договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою.
Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Частиною 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.
За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»).
Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Судом встановлено, що 16.05.2025 між ТОВ «Юридична компанія «Лігал ЛТД Дніпро» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання юридичних послуг №К-16052501, що сторонами не оспорюється.
Відповідно до п.1.2 Договору, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику наступні юридичні послуги: Підготовка та подання адвокатського запиту до військової частини та вищого командування; підготовка та подання адвокатського запиту до РВЛК та ЦВЛК; підготовка та подання позовної заяви до суду (за необхідності). Юридичний супровід з питання направлення на проходження ВЛК, оскарження рішення ВЛК та щодо оскарження службових розслідувань.
Відповідно до п.4.1 Договору, вартість юридичних послуг, вказаних у. п.1.2 цього договору, становить 35000, 00 грн і сплачується Замовником у касу Виконавця або безготівковим перерахуванням на розрахунковий рахунок у наступні строки, а саме 16.05.2025 замовник вносить оплату у розмірі 35000, 00 грн.
Згідно п. 3.7 Договору, строк дії даного договору становить 3 (три) місяці з дати його підписання сторонами. 
З платіжної інструкції 0.0.4371615607.1 від 16.05.2026, ОСОБА_2 перерахував на рахунки ТОВ «Юридична компанія «Лігал ЛТД Дніпро» кошти в розмірі 35000,00 грн. Призначення платежу: оплата за юридичні послуги згідно договору №К-16052501.
Відповідно до акту надання юридичних послуг, який підписаний позивачем ОСОБА_2 та представником ТОВ «Юридична компанія «Лігал ЛТД Дніпро» вбачається, що ТОВ «Юридична компанія «Лігал ЛТД Дніпро» в особі директора Крамного С.С. та Зрада Н.А. підписали цей акт про те, що Виконавець на підставі укладеного Договору №К-16052501 від 16.05.2025 про надання юридичних послуг, виконав в повному обсязі та належним чином, а замовник прийняв наступні послуги: підготовка та подання адвокатського запиту до військової частини та вищого командування; підготовка та подання адвокатського запиту до РВЛК та ЦВЛК; підготовка та подання позовної заяви до суду (за необхідності). Юридичний супровід з питання направлення на проходження ВЛК, оскарження рішення ВЛК та щодо оскарження службових розслідувань. Вартість наданих послуг складає 35000,00 грн. Замовник претензій до виконавця відносно якості, обсягу та змісту наданих послуг, не має. Дійсний Акт складений у 2 (двох) екземплярах, один з яких знаходиться у виконавця другий у замовника. Підписання даного акту сторонами не оспорюється.
Згідно із ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. (ч.1 ст. 626 ЦК України).
У відповідності до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Пунктом 1 частиною 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно до ч.1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу
Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що замовлення позивачем юридичних послуг вартістю 35000,00 грн. мало місце на підставі вільного та свідомого особистого вибору позивача. Предмет даного договору викладений у п.1.2 договору.
Як встановлено в судовому засіданні, станом на момент подання позовної заяви, строк дії договору №К-16052501 від 16.05.2025, укладеного між позивачем ОСОБА_2 та ТОВ «Юридична компанія «Лігал ЛТД Дніпро» закінчився. 
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, такою умовою є виконання, проведене належним чином.
Відповідно до частин другої та третьої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Так, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 651 ЦК України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін. Виключенням з цього загального правила є випадки, якщо право на односторонню відмову від договору передбачене договором або законом.
У статті 653 ЦК України визначені правові наслідки розірвання договору, за змістом якої у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже наслідком розірвання договору є припинення зобов`язання, що виникли між сторонами на підставі такого розірваного договору.
Відповідно до сталої та послідовної позиції Верховного Суду розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. До таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17, від 14.07.2021 у справі № 911/1442/19, від 21.06.2022 зі справи № 911/3276/20 та від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18.
Верховний Суд зазначає про те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 щодо змісту понять "строк договору", "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" відзначила таке:
- Поняття "строк договору", "строк виконання зобов`язання" та "термін виконання зобов`язання" згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
- Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
- Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).
- Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті, хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).
- Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
- Поняття "строк виконання зобов`язання" і "термін виконання зобов`язання" охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання".
Отже, "строк дії договору" та "строк/термін виконання зобов`язання" за своїм юридичним змістом не є тотожними поняттями, та в залежності від умов договору, укладеного між сторонами, останні можуть як співпадати між собою, так і бути відмінними один від одного.
Верховний Суд зазначає, що встановлення обставин закінчення строку дії договору, щодо якого заявлено позов про його розірвання, є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові про його розірвання, оскільки розірвання договору, строк дії якого закінчився, є неможливим як таке.
Оскільки судом встановлено, що строк дії договору про розірвання якого просить позивач, закінчився 17.08.20253 (три місяці з дати його підписання сторонами), при цьому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору 26.01.2026, зазначена обставина є самостійною та достатньою обставиною для відмови у задоволенні позову.
Що стосується посилання позивача на те, що відповідачем неякісно виконано вимоги договору, внаслідок чого позивач самостійно був змушений подавати докази в межах кримінального провадження, подавати скарги, а також те, що позивач здійснив обман та фальсифікацію звітності, надавши позивачу витяг з ЄРДР стосовно сторонньої особи, то суд зазначає наступне.
Пунктом 1.2 договору визначено: Виконавець взяв на себе зобов`язання надати Замовнику наступні юридичні послуги: підготовка та подання адвокатського запиту до військової частини та вищого командування; підготовка та подання адвокатського запиту до РВЛК та ЦВЛК; підготовка та подання позовної заяви до суду (за необхідності). Юридичний супровід з питання направлення на проходження ВЛК, оскарження рішення ВЛК та щодо оскарження службових розслідувань.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами додаткових угод щодо предмета договору не укладалось.
Таким чином, договором не передбачено обов`язку відповідача надання юридичної допомоги адвоката в межах досудового розслідування кримінального провадження чи надання будь-яких послуг, що стосуються такого кримінального провадження, в тому числі внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Окрім цього, відповідно до п.3.1. Договору, послуги вважаються наданими з моменту підписання сторонами Акта про надання юридичних послуг. 
Варто звернути увагу, що Акт надання юридичних послуг, підписаний без зауважень позивачем ОСОБА_2 про те, що Виконавець на підставі укладеного Договору №К-16052501 від 16.05.2025 про надання юридичних послуг, виконав в повному обсязі та належним чином, а замовник прийняв надані послуги. Вартість наданих послуг складає 35000,00 грн. Замовник претензій до виконавця відносно якості, обсягу та змісту наданих послуг, не має.
Суд приходить до висновку, що позивачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які в своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про невиконання договору про надання юридичних послуг, а тому у задоволенні позову про захист прав споживачів слід відмовити.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, моральна шкода не відшкодовується.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові.
При цьому відповідно до ч. 6 даної статті якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ч. 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Враховуючи, що суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , останнього відповідно до характеру поданого позову було звільнено від сплати судового збору, а тому судові витрати слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Лігал ЛТД Дніпро» про захист прав споживачів - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 27.07.2026.

Повне найменування сторін:
позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Лігал ЛТД Дніпро», ЄДРПОУ 45508543, місце знаходження: м.Дніпро, вул.Святослава Хороброого, 27.

Суддя         М.О. Білецька