Справа № 367/1214/22

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
Іменем України
19 серпня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Кухленка Д.С.,
за участю секретаря Шаповала О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Ковальова Віктора Михайловича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Ірпінської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та витребування майна від набувача,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 серпня 2026 року у цивільній справі №367/1214/22 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Ірпінської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та витребування майна від набувача.
17.08.2026 року представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Ковальов Віктор Михайлович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив здійснити розподіл судових витрат шляхом прийняття додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 73 500 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу в суді І-ї інстанції.
В обґрунтування заявленої суми вказав, що фактично, представництво інтересів позивача у даній справі з моменту укладання договору здійснював адвокат – член адвокатського об`єднання «Агенція правового захисту» Ковальов В.М., що підтверджено складеними документами та ордером адвоката, що міститься в матеріалах справи, та яким були надані наступні послуги: здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах, в т.ч. ознайомлено з матеріалами справи № 367/1214/22 за позовом ОСОБА_2 до Ірпінської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та витребування майна від набувача.- 18.10.2023 подано до Ірпінського міського суду Київської області подано відзив на позовну заяву у справі №367/1214/22.- відвідування (проїзд) до суду з метою прийняття участі у судових засіданнях призначених на: 27.11.2023 об 15.00, на 24.01.2024 об 11.00, на 23.04.2024 об 15.00, на 02.07.2024 об 9.30, на 07.08.2024 об 12.30, на 23.09.2024 об 9.45, на 21.11.2024 об 11.00, на 29.01.2025 об 12.00, на 17.03.2025 об 11.00, на 30.04.2025 об 12.10, на 23.06.2025 об 11.30, на 12.08.2025 об 12.30, на 30.09.2025 об 10.00, на 19.11.2025 об 11.30, на 21.01.2026 об 11.00, на 25.02.2026 об 16.30. Загальна вартість вказаних послуг згідно договору становить 73 500 грн.
Позивач ОСОБА_2 клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не подавали.
Сторони в судове засідання не викликалися, у зв`язку з чим фіксування судового засідання не відбувалося.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема,: 1) на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».
На підтвердження витрат на правову допомогу адвокатом Ковальовим В.М. подано: договір про надання правничої допомоги від 03.10.2023; звіт про виконання договору щодо надання правової допомоги від 15.08.2026; акт прийому-передачі наданих послуг від 15.08.2026; рахунок на оплату від 15.08.2026; ордер та свідоцтво адвоката.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що заявником документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу.
Судом встановлено, що 03.10.2023 між ОСОБА_1 (Замовник) та АО «Агенція правового захисту» в особі старшого партнера, адвоката Ковальова Віктора Михайловича (Виконавець), було укладено Договір про надання правничої допомоги. 
Згідно умов якого Замовник сплачує грошові кошти/винагороду за здійснення представництва інтересів у суді - 3000 грн. за кожне судове/ підготовче засідання (оплата здійснюється за проїзд до суду незалежно чи відбулось засідання чи його знято з розгляду).
З матеріалів справи вбачається, що Ковальов В.М. під час розгляду справи приймав участь у судових засіданнях які відбулися: 27.11.2023 об 15.00, на 24.01.2024 об 11.00, на 07.08.2024 об 12.30, на 23.09.2024 об 9.45, на 21.11.2024 об 11.00, на 17.03.2025 об 11.00, на 23.06.2025 об 11.30, на 30.09.2025 об 10.00, на 19.11.2025 об 11.30, на 21.01.2026 об 11.00.
Загальна вартість за оплату відвідувань судових засідань, на яких був присутній ОСОБА_6 складає 30 000,00 грн., виходячи з розрахунку: 3000 грн (вартість представництва інтересів в одному судовому засіданні) * 10 (кількість судових засідань).
Таким чином з урахуванням вимог ч. 4 ст. 137, ч. ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу у сумі 55 500,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Ковальова Віктора Михайловича про ухвалення додаткового рішення – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 55 500 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу в суді 1-ї інстанції.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення додаткового рішення.
Суддя: | | Д.  С.  Кухленко